18
Падіння Вавилона
1 Після цього я побачив іншого ангела, що спускався з неба. Він мав велику владу, і земля була осяяна його славою. 2 Він закричав могутнім голосом:
«„Упала! Упала велика розпусниця Вавилон!“*
Вона стала оселею для демонів,
притулком для всякого нечистого духа,
притулком для всякого нечистого птаха
і притулком для кожної нечистої та огидної тварини.
3 Вона напоїла всі народи
вином своєї статевої розпусти.
Царі землі вчинили з нею розпусту,
і земні купці розбагатіли від її великої розкоші».
4 Тоді я почув інший голос із неба, який казав:
«„Вийди з неї, Мій народе“,†
щоб не бути співучасником в її гріхах
і не отримати її покарання;
5 бо її гріхи сягають неба
і Бог згадав про її злочини.‡
6 Відплатіть їй, як вона відплатила іншим,
удвічі відплатіть їй за її діла.
І в чаші, в якій вона змішувала вам вино, змішайте їй удвічі.
7 Дайте їй стільки страждання й скорботи,
скільки вона славилася й жила в розкоші.
Бо у своєму серці вона говорить:
„Я сиджу як цариця,
я не вдова
й ніколи не побачу горя“.
8 Тому одного дня прийдуть на неї покарання:
смерть, скорбота й голод.
Вона згорить у вогні,
бо могутній Господь Бог, Який осудить її».
Плач за Вавилоном
9 Коли земні царі, які чинили з нею розпусту та розкошували з нею, побачать дим її горіння, вони будуть плакати й сумувати за нею. 10 Злякавшись її страждання, вони стоятимуть далеко й кричатимуть:
«Горе! Горе тобі, велике місто!
Могутнє місто Вавилон!
За одну годину прийшов твій суд!»
11 Земні купці будуть плакати та сумувати за нею, бо ніхто більше не купує їхніх товарів: 12 товарів із золота, срібла, дорогоцінного каміння, перлин, тонкого льняного полотна, порфіри, шовку й багряної тканини, усякого пахучого дерева, усяких речей зі слонової кістки, посуду з дорогих дерев, бронзи, заліза та мармуру, 13 а також корицю, прянощі, пахощі, мир, ладан, вино, оливкову олію, борошно, пшеницю, худобу, овець, коней, колісниць, рабів та людських душ.
14 Плоди, яких прагнула твоя душа, відійшли від тебе. Уся розкіш і блискучість втрачена, і ніколи вже не знайдеш їх. 15 Купці, які торгували цим товаром й збагатилися від неї, стануть здалека, перелякані її стражданнями. Вони будуть плакати й сумувати 16 кажучи:
«Горе! Горе тобі, велике місто,
одягнене в тонке льняне полотно, порфіру та багряницю,
прикрашене золотом, дорогоцінним камінням і перлами!
17 Бо за одну годину таке велике багатство було зруйноване!»
Кожен керманич, усі, хто подорожує на кораблі, моряки та всі, хто заробляє на життя з моря, стояли здалека. 18 Вони бачили дим пожежі й казали: «Чи було колись таке велике місто, як це?» 19 Вони посипали свої голови порохом, плакали, ридали й кричали:
«Горе! Горе тобі, велике місто,
де всі, хто мав кораблі на морі,
збагатилися завдяки його багатству,
бо за одну годину його було знищено!
20 Радійте з цього, небеса,
святі, апостоли й пророки!
Адже Бог засудив її
за те, що вона зробила з вами».
Остаточна загибель Вавилону
21 Тоді могутній ангел підняв великий, наче жорно, камінь і кинув у море, кажучи:
«Так стрімко буде викинуте
велике місто Вавилон,
і вже ніколи більше його не буде.
22 Звуку арфістів та співаків, дударів та сурмачів
більше ніколи не можна буде почути в тобі.
І вже не буде в тобі жодного ремісника, жодного ремесла
ніколи вже в тобі не знайдеться.
І звуку від жорен
вже не буде чутно в тобі.
23 Уже ніколи не засяє в тобі
світло світильника,
не пролунає голос
нареченого чи нареченої.
Твої купці були вельможами землі,
бо твоїм чаклунством усі народи були введені в оману.
24 І в ньому була знайдена кров пророків,
святих і всіх, хто був убитий на землі».
* 18:2 Див. Іс. 21:9. † 18:4 Див. Єр. 51:45. ‡ 18:5 Див. Бут. 18:20-21; Єр. 51:9.