11
Ісус навчає учнів молитися
1 Одного разу Ісус молився, і, коли Він закінчив, один з учнів промовив до Нього:
―Господи, навчи нас молитися, як і Іван навчив своїх учнів!
2 Він промовив:
―Коли молитесь, то кажіть:
«Отче наш, Що на небесах,*
нехай святиться ім’я Твоє!
Нехай прийде Царство Твоє!
Нехай буде воля Твоя, як на небі, так і на землі!†
3 Хліб наш щоденний дай нам кожного дня.
4 І прости нам гріхи наші,
бо і ми прощаємо всім боржникам нашим.
І не введи нас у спокусу,
але визволи нас від лукавого».‡
5 І сказав їм:
―Хто з вас, маючи друга, прийде до нього опівночі та скаже йому: «Друже, позич мені три хліби, 6 бо мій приятель прийшов до мене з дороги, і я не маю, що йому дати». 7 А той зсередини відповів би йому: «Не турбуй мене! Двері вже зачинені, і діти мої зі мною в ліжку. Не можу я піднятися й дати тобі». 8 Кажу вам: якщо він не встане та не дасть йому заради дружби, то все одно через наполегливість його підведеться й дасть усе, чого той потребує.
9 Тому Я кажу вам: просіть – і буде дано вам; шукайте – і знайдете; стукайте – і відчинять вам! 10 Бо кожен, хто просить, отримує, і хто шукає, знаходить, і тому, хто стукає, відчинять. 11 Котрий з вас, батьків, коли син просить хліба, замість хліба подасть йому камінь, і коли просить риби, замість риби подасть йому гадюку? 12 Або чи дасть йому скорпіона, коли той просить яйце? 13 Отже, якщо ви, будучи злими, вмієте давати добрі дари вашим дітям, то наскільки більше ваш Отець Небесний дасть Духа Святого тим, хто просить у Нього!
Ісус та Вельзевул
14 Одного разу Ісус вигнав демона, який був німий. І коли демон вийшов, німий чоловік заговорив; і весь натовп дивувався цьому.
15 Та деякі з них говорили:
―Силою Вельзевула, володаря демонів, Він виганяє демонів.
16 Інші ж, випробовуючи Його, вимагали знамення з неба.
17 Але Він, знаючи їхні думки, відповів:
―Кожне царство, розділене в собі, буде спустошене, і дім, розділений в собі, впаде. 18 Якщо ж сатана розділився в собі самому, як встоїть його царство?Питаю це, бо кажете, що Вельзевулом Я виганяю демонів. 19 Якщо ж Я виганяю демонів Вельзевулом, то ким виганяють ваші сини? Тому вони будуть вашими суддями. 20 Але якщо Я пальцем Божим виганяю демонів, то прийшло до вас Царство Боже. 21 Коли сильний, озброївшись, стереже свій дім, тоді майно його в безпеці. 22 Коли ж нападає сильніший за нього й перемагає його, то забирає все його озброєння, на яке він покладався, і потім ділить здобич.
23 Хто не зі Мною, той проти Мене; і хто не збирає зі Мною, той розкидає.
Повернення нечистого духа
24 Коли нечистий дух виходить із людини, то йде в місця безводні шукати відпочинку й, не знаходячи, каже: «Повернусь я у дім свій, звідки вийшов». 25 І, повернувшись, знаходить його заметеним та прибраним. 26 Тоді він іде й бере інших сімох духів, гірших за себе, і входять та живуть там. І для людини останнє стає гіршим за попереднє.
Справжнє благословення
27 Коли Ісус це казав, одна жінка з натовпу голосно промовила:
―Блаженна мати, яка носила та годувала Тебе.
28 Він відповів:
―Справді блаженні ті, що слухають Слово Боже та виконують його.
Вимагання знамення
29 Коли зібралося багато народу, Він почав говорити:
―Цей рід – рід лукавий! Він шукає знамення, та не дасться йому знамення, хіба що тільки знамення Йони. 30 Бо як Йона став для ніневійців знаменням, так буде й Син Людський для цього роду. 31 Цариця Півдня встане на суд із людьми цього роду й засудить їх, бо вона прийшла з далекого краю землі послухати Соломонову мудрість, а ось тут Хтось більший за Соломона§. 32 Люди Ніневії встануть на суд із цим родом і засудять його, бо вони покаялись через проповідь Йони, а ось тут Хтось більший за Йону*.
Світло тіла
33 Ніхто, запаливши світильник, не ставить його у потайне місце або під посудину, але ставить на поставець, щоб усі, що входять, бачили світло. 34 Світлом для тіла є око. Якщо твоє око буде здорове, то й все твоє тіло буде наповнене світлом, коли ж воно недуже, то й тіло твоє в темряві. 35 Отже, пильнуй, щоб світло, яке в тобі, не стало темрявою. 36 Якщо ж усе твоє тіло наповнене світлом і немає жодної темної частини, то все буде світле так, ніби світильник освітлює тебе сяйвом.
Обвинувачення книжників та фарисеїв
37 Коли Він закінчив говорити, один фарисей запросив Його до себе пообідати. Ісус зайшов та сів за стіл. 38 Фарисей же здивувався, побачивши, що перед обідом Він перш не обмився. 39 Тоді Господь промовив до нього:
―Ось ви, фарисеї, очищуєте чашу та посуд ззовні, а всередині ви повні здирництва та лукавства. 40 Нерозумні! Чи Той, Хто створив зовнішнє, не створив і внутрішнє? 41 Тож дайте милостиню з того, що всередині, ось тоді все буде чисте для вас.
42 Але горе вам, фарисеї, що даєте десятину з м’яти, рути й з усякого зілля, але обминаєте справедливість та любов Божу. І це належить робити, і тим не нехтувати.
43 Горе вам, фарисеї, що любите почесні місця в синагогах та привітання на ринках.
44 Горе вам, бо ви – як невидимі гроби, поверх яких люди ходять і не знають цього.
45 Один з учителів Закону відповів Ісусові:
―Учителю, кажучи це, Ти й нас ображаєш!
46 Але Він відповів:
―Горе й вам, учителям Закону, бо ви накладаєте на людей тягар, який важко нести, самі ж навіть пальцем не доторкнетеся до нього.
47 Горе вам, бо ви будуєте гробниці пророкам, яких убили ваші батьки. 48 Цим ви свідчите, що схвалюєте вчинки ваших батьків. Вони їх вбивали, а ви будуєте їм гробниці. 49 Тому Бог у своїй мудрості сказав: «Надішлю до них пророків та апостолів, і декого з них уб’ють, а декого будуть переслідувати». 50 І тому цей рід буде відповідати за пролиту кров усіх пророків, які були вбиті від початку всесвіту, 51 від крові Авеля до крові Захарії, убитого між Храмом та жертовником. Кажу вам: цей рід відповість за все.
52 Горе вам, учителі Закону, бо ви взяли ключі пізнання: самі не ввійшли й тим, хто бажає ввійти, заборонили.
53 Коли Ісус вийшов звідти, фарисеї та книжники почали критикувати Його та спокушати відносно багатьох речей. 54 Вони спостерігали за Ним, аби упіймати Його на слові.
* 11:2 Деякі ранні рукописи не містять слів: наш, що на небесах. † 11:2 Деякі ранні рукописи не містять слів: Нехай буде воля Твоя, як на небі, так і на землі! ‡ 11:4 Деякі ранні рукописи не містять слів: але визволи нас від лукавого. § 11:31 Буквально: щось більше за Соломона. * 11:32 Буквально: щось більше за Йону.