27
Старійшини народу засуджують Ісуса
1 Рано-вранці всі первосвященники та старійшини народу зібралися, щоб винести Ісусові смертельний вирок. 2 Вони зв’язали Ісуса та повели й передали Його Пилатові, наміснику.
3 Коли Юда-зрадник побачив, що Ісуса засуджено, він розкаявся й повернув тридцять срібників первосвященникам та старійшинам. 4 Він сказав:
―Я згрішив, видавши Невинного Чоловіка.
А вони відповіли:
―Що нам до того? Твоє діло.
5 Тоді, кинувши срібло в Храмі, він вийшов та пішов і повісився.
6 Первосвященники взяли срібло та сказали: «Не годиться ставити ці гроші в Храмову скарбницю, бо вони є платою за кров». 7 Порадившись, вони купили поле гончаря для похорону чужинців. 8 Тому те поле називається «Полем крові» до сьогоднішнього дня. 9 Тоді виповнилось сказане через пророка Єремію:
«І взяли тридцять срібників –
ціну Оціненого синами Ізраїля,
10 і віддали за поле гончаря,
як наказав мені Господь».*
Ісус перед Пилатом
11 Ісус представ перед намісником, і той запитав Його:
―Ти Цар юдеїв?
Ісус відповів:
―Ти кажеш це!
12 Коли первосвященники та старійшини звинувачували Його, Він нічого не відповідав. 13 Тоді Пилат запитав Його:
―Не чуєш, скільки проти Тебе свідчать?
14 Але Він не відповідав йому на жодне слово, так що намісник дуже здивувався.
15 На кожне свято намісник мав звичай відпускати народові одного з в’язнів, якого вони бажали. 16 Був тоді один відомий в’язень, на ім’я Ісус† Варавва. 17 Коли вони зібралися, Пилат запитав:
―Кого з двох бажаєте, щоб я відпустив вам: Ісуса‡ Варавву чи Ісуса, Який називається Христом? 18 Бо він знав, що через заздрощі видали Ісуса.
19 Поки Пилат сидів на місці для судді, його дружина надіслала до нього сказати: «Не роби нічого цьому Праведникові, бо сьогодні уві сні я багато страждала через Нього».
20 Але первосвященники й старійшини переконали людей, щоб просили відпустити їм Варавву й вбити Ісуса.
21 Намісник запитав:
―Кого з цих двох хочете звільнити?
Вони відповіли:
―Варавву!
22 Тоді Пилат звернувся до них:
―А що мені робити з Ісусом, Який зветься Христом?
Вони всі сказали:
―Хай буде розіп’ятий!
23 Він спитав:
―Яке ж зло Він скоїв?
Але вони ще сильніше закричали:
―Хай буде розіп’ятий!
24 Коли Пилат побачив, що нічого не може зробити й що заворушення в народі тільки зростає, він узяв воду та вмив руки перед натовпом, кажучи:
―Я не винний в Його крові! Дивіться самі!
25 Увесь народ відповів:
―Нехай Його кров буде на нас і на наших дітях!
26 Тоді Пилат відпустив їм Варавву, а Ісуса наказав бичувати та віддав на розп’яття.
Воїни знущаються з Ісуса
27 Після цього воїни намісника відвели Ісуса в преторію, де біля Нього зібрали всю когорту. 28 Вони роздягли Його й накинули на Нього багряницю. 29 Сплели та поклали на голову вінок із тернини, а в праву руку дали тростину. І, вклонивши коліна перед Ним, глузували з Нього, кажучи: «Вітаємо Тебе, Царю юдеїв!» 30 Потім вони плювали на Нього й, узявши тростину, били нею Ісуса по голові. 31 Коли закінчили знущатися, зняли з Ісуса плащ, надягнули на Нього Його одяг і відвели на розп’яття.
Розп’яття Ісуса
32 Коли вони виходили, то зустріли чоловіка з Кирени, на ім’я Симон, і змусили його нести хрест Ісуса. 33 Коли прийшли на місце, яке називалося Голгофа (що означає «місце Черепа»), 34 дали Йому випити вина, змішаного з жовчю. Але, скуштувавши, Він не захотів випити. 35 Розіп’явши Ісуса, вони розділили між собою Його одяг, кидаючи жереб. 36 А потім сіли там і стерегли Його. 37 Над Його головою прибили напис, на якому була Його провина:
це ісус, цар юдеїв.
38 Тоді ж разом із Ним розіп’яли і двох розбійників: одного – праворуч, а іншого – ліворуч від Нього.
39 Ті, що проходили повз, богохульствували проти Нього. Вони хитали головами 40 й казали: «Ти ж збирався зруйнувати Храм і відбудувати його за три дні. Спаси Себе Самого. Якщо Ти Син Божий, то зійди з хреста!»
41 Первосвященники разом із книжниками та старійшинами також насміхалися з Нього, кажучи: 42 «Інших рятував, а Себе не може врятувати! Якщо Він насправді Цар Ізраїля, то нехай зараз зійде з хреста, і ми повіримо в Нього! 43 Він покладався на Бога, тож нехай тепер Бог врятує Його, якщо хоче. Адже Він казав: „Я Син Божий!“».
44 Розбійники, розіп’яті разом із Ним, також насміхалися з Нього.
Смерть Ісуса
45 Від шостої години настала темрява по всій землі – аж до дев’ятої години§. 46 Десь о дев’ятій годині Ісус закричав гучним голосом: «Елі, Елі, лема савахтані?», що означає: «Боже Мій, Боже Мій, чому Ти покинув Мене?»*
47 Деякі з тих, що там стояли, почувши це, казали: «Він кличе Іллю!»
48 Один із них одразу ж побіг, узяв губку, наповнив її кислим вином, настромив на тростину й дав Йому пити. 49 А інші казали: «Облиш, побачимо, чи прийде Ілля спасти Його!»
50 Але Ісус, знову голосно скрикнувши, віддав духа.
51 І ось завіса в Храмі розірвалася надвоє зверху донизу, земля затряслася, і скелі розкололися. 52 Гроби відкрилися, і багато тіл померлих святих воскресло. 53 І, вийшовши з гробів після воскресіння Ісуса, увійшли до святого міста та явилися багатьом.
54 Коли сотник і ті, що з ним стерегли Ісуса, побачили землетрус і те, що сталося, вони дуже злякалися й сказали: «Цей чоловік справді був Сином Божим!»
55 Там було багато жінок, які стояли поодаль і дивилися. Вони прийшли за Ісусом із Галілеї та служили Йому. 56 Серед них були Марія Магдалина, Марія – мати Якова та Йосифа, і мати синів Зеведеєвих.
Поховання Ісуса
57 Коли настав вечір, прийшов багатий чоловік з Ариматеї, на ім’я Йосиф, який теж був учнем Ісуса. 58 Він пішов до Пилата та попросив тіло Ісуса, і тоді Пилат наказав віддати тіло Йосифові. 59 Йосиф узяв тіло Ісуса, обгорнув у чисту льняну тканину 60 й поклав до своєї нової гробниці, яку висік у скелі. До входу в гробницю привалив великий камінь. 61 А були там Марія Магдалина та друга Марія, які стояли навпроти гробниці.
Варта біля гробниці
62 Наступного дня, що після дня Приготування, первосвященники та фарисеї зібралися разом у Пилата 63 й сказали:
―Володарю, ми пригадали, що Той обманщик, коли ще був живий, казав: «Через три дні Я воскресну!» 64 Тож накажи стерегти гробницю до третього дня. Щоб Його учні, прийшовши, не вкрали Його й не сказали народові, що Він воскрес із мертвих. І останній обман буде гірший від першого.
65 Тоді Пилат відповів:
―Ви маєте охорону, ідіть та охороняйте, як знаєте.
66 Вони пішли, поставили охорону біля гробниці та закріпили камінь печаткою.
* 27:10 Див. Зах. 11:12-13; Єр. 19:1-13; 32:6-9. † 27:16 Деякі рукописи не містять імені: Ісус. ‡ 27:17 Деякі рукописи не містять імені: Ісус. § 27:45 З дванадцятої до п’ятнадцятої години. * 27:46 Див. Пс. 21:2.