25
Павло перед Фестом
1 Через три дні після свого прибуття Фест вирушив із Кесарії до Єрусалима, 2 де первосвященники та керівники юдеїв виклали обвинувачення проти Павла. Вони благали Феста 3 проявити милість та викликати Павла до Єрусалима. Самі ж готували засідку, щоб у дорозі вбити його. 4 Але Фест відповів: «Павла стережуть у Кесарії, і я сам незабаром відправлюся туди. 5 Отже, нехай ваші керівники йдуть зі мною, і якщо в цій людині є щось погане, то нехай звинувачують її».
6 Пробувши в них не більше восьми чи десяти днів, Фест повернувся до Кесарії, наступного дня сів у суддівське крісло та наказав привести Павла. 7 Коли ж Павло прийшов, юдеї, які прибули з Єрусалима, зібралися навколо нього й почали звинувачувати його в численних злочинах, яких не могли довести.
8 Павло сказав у свій захист:
―Я нічим не согрішив ні проти юдейського Закону, ні проти Храму, ні проти Кесаря.
9 Але Фест, бажаючи догодити юдеям, спитав Павла:
―Чи згоден ти піти* до Єрусалима, щоб я судив тебе там?
10 Павло ж сказав:
―Я стою перед судом Кесаря, де мені й належить прийняти суд. Я не зробив нічого поганого юдеям, як ти й сам це добре знаєш. 11 Якщо я зробив щось погане, варте смерті, я згоден померти. Але якщо немає нічого в тому, у чому мене звинувачують, ніхто не може видати мене їм. Я вимагаю суду Кесаря!
12 Тоді Фест, поговоривши зі своєю радою, відповів:
―Якщо ти вимагаєш суду Кесаря, до Кесаря й підеш!
Фест радиться з царем Агриппою
13 Через декілька днів до Кесарії приїхав цар Агриппа† та Вереніка, щоб привітати Феста.
14 Вони провели там декілька днів, і Фест розповів цареві про справу Павла:
―Є тут один чоловік, залишений Феліксом у в’язниці. 15 Коли я був у Єрусалимі, юдейські первосвященники та старійшини свідчили проти нього, вимагаючи його засудження. 16 Я ж відповів їм, що римляни не мають звичаю видавати людину, доки вона не зустрінеться віч-на-віч зі своїм обвинувачем і не отримає можливості захиститися від звинувачення. 17 Коли вони прийшли сюди, я відразу ж скликав суд та наказав привести цього чоловіка. 18 Обступивши його, обвинувачі не висунули жодної провини з тих, про які я підозрював; 19 натомість вони мали деякі суперечки щодо їхньої релігії й щодо якогось Ісуса, Котрий помер і про Якого Павло казав, що Він живий. 20 Я був розгублений, не знав, як розглянути цю справу, і спитав Павла, чи він бажає піти до Єрусалима й там стати перед судом щодо цього. 21 Павло ж вимагав, щоб його залишили під вартою на розсуд Августа. Отже, я вирішив відіслати його до Кесаря.
22 Агриппа сказав Фестові:
―Я хотів би сам послухати цього чоловіка.
Фест відповів:
―Завтра почуєш.
Павло перед царем Агриппою
23 Наступного дня Агриппа та Вереніка прийшли з великою пишністю та увійшли до зали зустрічі разом із Трибунами та поважними людьми міста. За наказом Феста привели Павла.
24 Фест сказав:
«Царю Агриппо й усі присутні тут із нами! Ви бачите людину, на яку мені скаржилося безліч юдеїв і в Єрусалимі, і тут, вигукуючи, що він не повинен більше жити. 25 Я ж зрозумів, що він не зробив нічого, вартого смерті; і оскільки він сам вимагав суду в Августа, я вирішив надіслати його до Рима. 26 Але в мене немає нічого достеменного, про що я міг би написати володареві, тому я привів його до вас, і особливо до тебе, царю Агриппо, щоб після допиту я мав, що написати. 27 Бо мені здається нерозсудливим надсилати ув’язненого, не вказавши підстав для його звинувачення».
* 25:9 Буквально: піднятися до Єрусалима. † 25:13 Ірод Агриппа ІІ, син Ірода Агриппи І.