12
Жінка й дракон
1 Велике знамення з’явилось на небі: жінка, зодягнена в сонце, яка мала місяць під ногами, а на її голові був вінок із дванадцяти зірок. 2 Вона була вагітна та кричала від болю, бо терпіла вже муки народження. 3 Потім на небі з’явилося ще одне знамення: величезний червоний дракон із сімома головами, десятьма рогами та сімома коронами на головах. 4 Його хвіст змів із неба третину зірок і кинув їх на землю. Дракон стояв перед жінкою, яка збиралася народити, щоб зжерти її дитину, коли вона народиться. 5 Жінка народила сина, дитину чоловічої статі, яка «буде панувати над усіма народами залізним жезлом»*. Її дитя було взяте до Бога й до Його престолу. 6 Жінка ж втекла в пустелю, до місця, підготовленого для неї Богом, щоб там про неї могли піклуватися тисячу двісті шістдесят днів.
7 І сталася на небі війна. Михаїл† та його ангели воювали проти дракона, а дракон та його ангели воювали проти них. 8 І не змогли вони перемогти, і втратили своє місце на небі. 9 Великого дракона, давнього змія, якого називають дияволом або сатаною, що зводить увесь світ із дороги, було кинуто на землю разом із його ангелами.
10 Тоді я почув гучний голос на небі, що казав:
«Тепер прийшли спасіння та сила,
Царство нашого Бога
та влада Його Христа.
Бо скинуто обвинувача наших братів,
скинуто того, хто обвинувачував їх перед Богом вдень та вночі.
11 Вони перемогли його
через кров Агнця
та через слово свого свідчення
і не полюбили свого життя
аж до смерті.
12 Тому радійте, небеса
і всі, хто живе в них!
Але горе землі та морю,
бо диявол зійшов до вас.
Він сповнений великої люті,
бо він знає, що має обмаль часу».
13 Коли дракон побачив, що його кинули на землю, він почав переслідувати жінку, яка народила хлопчика. 14 Але жінці були дані два великі орлині крила, щоб вона могла полетіти в пустелю, до місця, підготовленого для неї. Там, де про неї піклуватимуться три з половиною роки, далеко від змія. 15 Тоді змій зі свого рота випустив воду, наче річку, щоб змити її потоком. 16 Але земля допомогла жінці: відкривши рота, вона проковтнула річку, яку дракон випустив зі свого рота. 17 Тоді дракон розлютився на жінку й пішов воювати проти решти її нащадків – тих, хто виконує Божі заповіді й дотримується свідчення Ісуса.
18 Потім дракон став на березі моря.
* 12:5 Див. Пс. 2:9. † 12:7 Див. Дан. 10:13, 21; 12:1.