ПСАЛЬМА.
115.
Не нам, Господи, не нам, но імені твому дай славу по милостї твоїй, по правдї твоїй! 
Чому мають казати народи: Де ж їх Бог? 
Але ж Бог наш на небесах; все, що любо йому, він творить. 
Божища їх — срібло і золото, твориво рук чоловічих. 
Мають уста, і не говорять; очі мають, і не бачать; 
Мають уші, і не чують; нїздра мають, і нема в них нюху. 
Руки їх не беруть; ноги їх не ходять; не чути жадного голосу з їх горла. 
Їм рівні ті, що роблять їх, кожний, що на них вповає. 
Ізраїлю, вповай на Господа! Він поміч їх і щит їх. 
Доме Ааронів, уповай на Господа! Він поміч їх і щит їх. 
Ви, що боїтесь Господа, вповайте на Господа! Він поміч їх і щит їх. 
Господь спогадав нас, він буде благословити: Благословити ме дім Ізраїля, благословити ме дім Аарона. 
Буде благословити боящихся Господа, малих вкупі з великими. 
Помножить вас Господь, вас і дїтей ваших. 
Нехай благословить вас Господь, що сотворив небеса і землю. 
Небеса, Господнї небеса, а землю дав дїтям людським. 
Мертві не будуть хвалити Господа, нї всї ті, що йдуть до місця мовчання. 
Ми ж будем прославляти Господа, від нинї по віки. Хвалїте Господа! 
