ПСАЛЬМА.
129.
Посходня пісня. Часто неволили мене від молодостї моєї, — нехай скаже Ізраїль — 
Часто неволили мене від молодостї моєї, все ж таки не подужали мене. 
На хребтї в мене орали плугатарі, побороздили довгі скиби свої. 
Господь справедливий; він порозрізував посторонки беззаконних. 
Нехай осоромляться і відступлять всї ненавидячі Сиона! 
Нехай будуть, як трава на криші, що скорше сохне, нїж вирвуть її, 
Котрою жнець не наповнить жменї своєї, нї вязальниця лона свого; 
А прохожі не скажуть: Помагай Бог вам! Благословимо вас імям Господнїм. 
