4 Мойсея.
32.
Було ж в синів Рубена і в синів Гада буйної скотини багато, велика тьма; і бачили вони, що Язер земля і Гілеад земля як раз годяться про скотину. 
І прийшли синове Гадові й синове Рубенові, та й промовили до Мойсея і Єлеазара сьвященника й до князїв громадських так: 
Атарот та Дибон та Язер та Нимра та Гесбон та Єлале та Себам та Небо та Бейон, 
Земля, що побив Господь перед громадою Ізрайлевою, се земля про скотину. 
І сказали вони: Коли знайшли ми ласку в очах твоїх, оддай сю землю слугам твоїм у державу, не переводь нас через Йордан. 
І каже Мойсей синам Гадовим та синам Рубеновим: Так браттє ваше пійде на війну, а ви ту зостанетесь? 
Чого ж одхиляєте ви серце синів Ізрайлевих, щоб перейти в он тую землю, що надїлив їм Господь? 
Так зробили батьки ваші, як я посилав їх у Кадес-Барнеа, розгледїти землю: 
Вони добрались до долини Эсколя і розглянули землю; а потім відхилили вони серце синів Ізраїля, щоб вони не йшли в землю, що надїлив їм Господь. 
І запалав Господь гнївом того часу і поклявся словами: 
Люде ті, що вийшли з Египту, від двайцяти років і старше, не побачять землї, що про неї я клявся Авраамові, та Ізаакові та Яковові, бо не зовсїм слухали вони мене. 
Окрім Калеба, сина Ефуна Кенизїя та Йозея Нуненка; сї бо завсїди ійшли слїдом за Господом. 
І запалав Господь гнївом проти Ізраїля, і допустив, щоб він блукав по степу сорок років, аж поки не вимерло все кодло, що коїло ледарство перед очима Господа. 
І се постали ви намість батьків ваших, одріддє грішників, щоб іще побільшити лютість гнїва Господнього на Ізраїля. 
Коли ж ви одвернетесь від його, так держати ме сей нарід ще довше у степу, і погубите ви увесь нарід сей. 
І приступили вони до його та й промовляли: Побудуємо тут кошарі для стад наших і міста про дїтвору нашу; 
А самі чим швидче узброїмось та й рушимо поперед синів Ізрайлевих, аж приведемо їх на займища їх; а дїти наші остануться в утверджених містах задля осадників країни сієї. 
Не вернемось до господи нашої, поки кожен із синів Ізраїлевих не дістане наслїддя свого. 
Бо не хочемо дїлити з ними наслїддя по другім боцї Йорданї, тим що досталось нам наслїддє наше по сїм боцї Йорданї, на схід соньця. 
І каже їм Мойсей: Коли так зробите се дїло, коли узброїтесь на війну перед Господом, 
І всї між вами, що узброєні, пійдуть перед Господом за Йордань, покіль він не прожене ворогів своїх перед собою, 
І впокорена буде земля Господеві, а ви тодї вернетесь, то будете безвинні перед Господом і перед Ізраїльом; і буде земля ся власностю вашою перед Господом. 
А коли так не вчините, то согрішили ви проти Господа; і знайте, що гріх ваш знайде вас. 
Будуйте собі міста про малечу вашу і кошарі про дрібну скотину вашу, та справдїте, що вийшло з уст ваших. 
І промовили сини Гадові і сини Рубенові до Мойсея так: Слуги твої вчинять, що добродїй наш повелїв нам. 
Малеча наша, жени наші, стада наші й уся наша скотина будуть там, у городах Гілеада; 
Твої ж слуги, усї на війну узброєні, пійдуть перед Господом на війну, як добродїй мій промовив. 
І повелїв про них Мойсей Єлеазарові, сьвященникові, та Йозейові Нуненкові, та головам батькових поколїнь Ізраїля; 
І каже до них Мойсей: Коли всї узброєні сини Гадові і сини Рубенові перейдуть з вами перед Господом через Йордань, і впокорена буде земля ся перед вами, так оддасьте їм у державу Гілеад землю; 
Коли ж не узброєні перейдуть вони з вами, тодї нехай оселяться між вами в Канаан землї. 
І відповіли синове Гадові та синове Рубенові кажучи: Як казав Господь слугам твоїм, так зробимо. 
Перейдемо узброєні перед Господом у Канаан землю, а наша наслїдня держава нехай по сїм боцї Йорданї буде. 
І надїлив їм Мойсей, синам Гадовим та синам Рубеновим та половинї поколїння Манассії, сина Йосифового, царство Сигона, царя Аморіїв, та царство Ога, царя Базанського, землю з городами її, у всїх границях її, міста по всїй країнї. 
І побудували сини Гадові: Дибон да Атарот та Ароер, 
Та Атарот-Шофан, та Язер, та Йогбега, 
Бет-Нимра і Бет-Гаран, утверджені міста і кошарі для дрібної скотини. 
А сини Рубенові побудували: Гезбон та Єлале та Кирятаїм, 
Та Небо та Бааль-Меон, перемінивши їх імена, та Сибму; і подавали нові прізвища містам, що побудували. 
Сини ж Макіра Манассеєнка двинули на Гілеад і заняли його; і прогнали Аморіїв, що жили там. 
І надїлив Мойсей Макірові Манассеєнкові Гілеад; і він осївся там. 
Яір же Манассієнко пійшов і заняв села їх та й назвав їх Яїровими селами. 
А Нобах двинув і заняв Кенат і займища його та й назвав його своїм імям Нобах. 
