Маттея.
24.
І, вийшовши Ісус, пійшов із церкви; і приступили ученики Його, показати Йому будівлю церковну. 
Ісус же рече їм: Чи бачите се все? Істино глаголю вам: Не зостанеть ся тут камінь на каменї, щоб не зруйновано. 
Як же сидїв на горі Оливній, поприходили до Него ученики самотою, кажучи: Скажи нам, коли се буде? й який знак Твого приходу й кінця сьвіту? 
І озвавшись Ісус, рече їм: Гледїть, щоб хто не звів вас. 
Багато бо приходити ме в імя моє, кажучи: Я Христос; і зведуть многих. 
Чути мете ж про войни й чутки воєнні; гледїть же, не трівожтесь; мусить бо все статись, та се ще не конець. 
Бо встане нарід на нарід і царство на царство, й буде голоднеча, й помір, і трус по місцях. 
Все ж се почин горя. 
Тодї видавати муть вас на муки, й вбивати муть вас; і зненавидять вас усї народи задля імя мого. 
І тодї поблазнять ся многі, й видавати муть одно одного, й ненавидїти муть одно одного. 
І багато лжепророків устане, й зведуть многих. 
І задля намноженого беззаконня, прохолоне любов многих. 
Хто ж видержить до останку, той спасеть ся. 
І проповідувати меть ся євангелия царства по всїй вселеннїй на сьвідкуваннє всїм народам; і тодї прийде конець. 
Оце ж, як побачите гидоту спустїння, що сказав Даниїл пророк, стоячу на місцї сьвятому (хто читає, нехай розуміє), 
тодї, хто в Юдеї, нехай втїкає на гори; 
хто на криші, нехай не злазить узяти що з хати своєї; 
і хто в полї, нехай не вертаєть ся назад узяти одежу свою. 
Горе ж важким і годуючим під той час! 
Молїть ся ж, щоб не довелось вам утїкати зимою, анї в суботу: 
буде бо тодї мука велика, якої не було від настання сьвіту до сього часу, й не буде. 
І коли б тих днїв не вкорочено, то жодне б тїло не спасло ся; тільки ж задля вибраних укорочені будуть днї тиї. 
Тодї, коли хто вам скаже: Дивись, ось Христос, або онде; не йміть віри. 
Устануть бо лжехристи й лжепророки, й давати муть ознаки великі й дива, щоб, коли можна, звести й вибраних. 
Оце ж наперед сказав я вам. 
Коли ж скажуть вам: Ось він у пустинї; не виходьте; Ось він у коморах; не діймайте віри. 
Бо, як блискавка виходить зі сходу та сяє аж до заходу, так буде й прихід Сина чоловічого. 
Де бо є труп, там збирати муть ся вірли. 
І зараз після горя днїв тих сонце померкне, й місяць не давати ме сьвітла свого, й зорі попадають із неба, й сили небесні захитають ся. 
І тодї явить ся ознака Сина чоловічого на небі; й тодї заголосять усї роди землї, і побачять Сина чоловічого, грядущого на хмарах небесних із силою й славою великою. 
І пішле він ангели свої з голосним гуком трубним, і позбирають вони вибраних його від чотирох вітрів, од кінцїв неба до кінцїв його. 
Від смоківницї ж навчіть ся приповісти: Коли вже віттє її стане мягке й пустить листє, знайте, що близько лїто. 
Так само й ви: як оце все побачите, відайте, що близько під дверима. 
Істино глаголю вам: Не перейде рід сей, як усе теє станеть ся. 
Небо й земля перейде, слова ж мої не перейдуть. 
Про день же той і годину нїхто не знає, нї ангели небесні, тільки сам Отець мій. 
Як же днї Ноєві, так буде й прихід Сина чоловічого. 
Бо, як були за днїв перед потопом, що їли, й пили, женились, і віддавались, аж до дня, коли увійшов Ной у ковчег, 
та й не знали, аж прийшла повідь і позносила всїх; так буде й прихід Сина чоловічого. 
Тодї буде двоє в полї; один візьметь ся, а один зоставить ся. 
Дві молоти муть на жорнах; одна візьметь ся, а одна зоставить ся. 
Ото ж пильнуйте, бо не знаєте, которої години Господь ваш прийде. 
Се ж відайте, що коли б господар знав, у яку сторожу прийде злодїй, то пильнував би, та й не попустив би підкопати хати своєї. 
Тим же й ви будьте готові; бо тієї години, як і не думаєте, Син чоловічий прийде. 
Який єсть вірний слуга й розумний, що поставив пан його над челяддю своєю, щоб роздавав їй харч у пору? 
Щасливий той слуга, котрого, прийшовши пан його, застане, що робить так. 
Істино глаголю вам: Що поставить його над усїм добром своїм. 
А которий лукавий слуга казати ме в серцї своїм: Забарить ся мій пан прийти, 
та й зачне бити своїх товаришів, та їсти й пити з пяницями; 
то прийде пан того слуги дня, якого не сподїваєть ся, і години, якої не відає, 
та й відлучить його, й долю його з лицемірами положить: там буде плач і скреготаннє зубів. 
