Марка.
16.
І, як минула субота, Мария Магдалина, та Мария Яковова, та Саломия купили пахощів, щоб, прийшовши, намастити Його. 
І вельми рано первого дня тижня приходять до гробу, як сходило сонце. 
І казали між собою: Хто відкотить нам каменя від дверей гробу? 
І поглянувши, побачили, що відкочено каменя; був бо великий дуже. 
І, ввійшовши в гріб, побачили молодця, сидячого з правого боку, одягненого в шату білу, та й вжахнулись. 
Він же рече їм: Не жахайтесь. Ісуса шукаєте Назарянина, розпятого. Устав; нема Його тут. Ось місце, де положено Його. 
Тільки ж ійдїть скажіть ученикам Його та Петрові, що попередить вас у Галилею. Там Його побачите, як сказав вам. 
І вийшовши вони хутко, побігли від гробу; бо обняв їх трепет і страх, та й нїкому нїчого не сказали: боялись бо. 
Воскреснувши ж уранцї первого дня тижня, явивсь найперше Мариї Магдалинї, що з неї вигняв сїм бісів. 
Вона пійшовши, сповістила тих, що були з Ним, як сумували та плакали. 
А ті, почувши, що живий, і вона Його бачила, не поняли віри. 
Після ж того двоїм із них в дорозї явив ся в иншому видї, як ійшли на село. 
І вони, пійшовши, сповістили других, та й тим не поняли віри. 
Опісля явивсь одинайцятьом їм сидячим за столом, і дорікав їм недовірством їх і жорстокостю серця, що тим, котрі бачили Його воскресшого, не поняли віри. 
І рече їм: Ійдїть по всьому сьвіту й проповідуйте євангелию усякому твориву. 
Хто вірувати ме та охрестить ся, спасеть ся; а хто не вірувати ме, осудить ся. 
Ознаки ж віруючим такі будуть: імям моїм бісів виганяти муть; мовами заговорять новими; 
гадюк брати муть, і, коли смертнього чого випють, не шкодити ме їм; на недужих руки класти муть, і одужувати муть. 
Господь же, після того, як промовив до них, вознїс ся на небо, й сїв по правицї в Бога. 
Вони ж вийшовши, проповідували всюди, а Господь допомагав, і слово стверджував услїд ознаками. Амінь.
