Посланнє cьв. Ап. Павла до Єфесян.
1.
Павел, апостол Ісуса Христа волею Божою, до сьвятих у Єфесї і до вірних у Христї Ісусї: 
Благодать вам і мир од Бога Отця нашого і Господа Ісуса Христа. 
Благословен Бог і Отець Господа нашого Ісуса Христа, що благословив нас усяким благословеннєм духовним на небесах у Христї, 
яко ж вибрав нас у Йому перед оснуваннєм сьвіта, щоб бути нам сьвятим і непорочним перед Ним у любови, 
наперед призначивши нас на всиновленнє собі через Ісуса Христа, по благоволенню хотїння свого, 
на похвалу славної благодати своєї, котрою обдарував нас в своїм Улюбленім, 
в котрому маємо збавленнє кровю Його й оставленнє гріхів по багацтву благодати Його, 
котру намножив нам у всякій премудростї і розумі, 
обявивши нам тайну волї своєї по благоволенню своєму, котру перше постановив у собі, 
щоб у порядкуванню сповнення времен зібрати все в Христї, те, що на небесах, і те, що на землї, 
у тому, в котрому й ми наслїдниками зробили ся, бувши наперед призначені по задуму Того, хто чинить усе по радї волї своєї, 
щоб ми, котрі перше вповали на Христа, були на хваленнє слави Його; 
і в котрому й ви (впевнились), почувши слово правди, благовістє спасення вашого, і в котрого увірувавши, ви запечатані Духом обітування сьвятим, 
котрий єсть задаток наслїддя нашого на викуп придбаного, в похвалу слави Його. 
Того й я, чувши про вашу віру в Господа Ісуса і любов до всїх сьвятих, 
не перестаю дякувати за вас, роблячи спомин про вас у молитвах моїх, 
щоб Бог Господа нашого Ісуса Христа, Отець слави, дав вам духа премудрости й відкриття на познаннє Його, 
просьвічені очі серця вашого, щоб зрозуміли ви, що за впованнє поклику Його, і що за багацтво славного наслїддя Його в сьвятих, 
і що за безмірне величчє сили Його в нас, котрі віруємо, по дїйству превеликої потуги Його, 
котру вдїяв у Христї, воскресивши Його з мертвих і посадивши по правицї в себе на небесах, 
вище всякого начальства, і власти, і сили, і панування, і всякого імени, названого не тільки в сьому віку, та й у будучому, 
і все покорив під ноги Його, й дав Його яко голову над усїм у церкві, 
котра єсть тїло Його, повня Того, хто сповняє все у всьому. 
