1 Петра.
4.
Тим же то, коли Христос страждав за нас тїлом, то й ви тією самою думкою оружіть ся; хто бо страждав тїлом, перестав грішити, 
щоб уже не по хотїнню чоловічому, а по волї Божій, жити остальний час у тїлї. 
Доволї бо з нас минувшого часу життя, що чинили волю поган, ходячи в розпустї, пристрастях, пияньстві, бенкетах, напитках і мерзських ідолослуженнях. 
Чим і дивують ся, що ви не біжете разом з ними на розлив розпусти, хулячи; 
котрі дадуть одвіт Тому, що готов судити живих і мертвих. 
На се бо і мертвим проповідувано благовістє, щоб приняли суд по чоловіку тїлом, і жили по Бозї духом. 
Усьому ж конець наближив ся. Будьте ж оце мудрі і тверезі до молитов. 
Перш усього ж майте один до одного щиру любов, бо любов покриває множество гріхів. 
Будьте гостинні один для одного без дорікання. 
Кожний, яко ж приняв дар, так ним нехай служить один одному, як добрі доморядники всякої благодати Божої. 
Коли хто говорить, то нехай говорить як слова Божі; коли хто служить, нехай же служить по силї, котру подає Бог; щоб у всьому прославляв ся Бог через Ісуса Христа, котрому слава і держава по вічні віки. Амінь. 
Любі, не чудуйтесь розпаленнєм, що буває вам на спокусу, наче б вам що дивного довело ся; 
а радуйтесь, яко ж маєте участь в страданнях Христових, щоб і в одкриттю слави Його радувались і веселились. 
Коли докоряють вас за імя Христове, — ви блаженні; Дух бо слави й Бога почиває на вас; ними він хулить ся, вами ж прославляєть ся. 
Тільки ж нїхто з вас нехай не постраждає яко душегубець, або злодїй, або лиходїй, або як бунтівник; 
коли ж яко Християнин, то нехай не соромить ся, а прославляє Бога за сю участь. 
Бо пора початись судові від дому Божого; коли ж найперш од нас, то який конець тих, що не корять ся благовістю Божому? 
І коли „праведник тільки що спасеть ся, то безбожник і грішник де явить ся?‟ 
Тим то й страждаючі по волї Божій, як вірному Творцеві, нехай передають душі свої, роблячи добре. 
