1 Тимотея.
2.
Тим я молю перш усього творити благання, молитви, дякування за всїх людей, 
за царів і за всїх, що мають власть, щоб тихим і спокійним життєм нам жити у всякому благочестї і чистотї. 
Се бо добре і приятно перед Спасителем нашим Богом, 
котрий хоче, щоб усї люде спасли ся і до розуміння правди прийшли. 
Один бо Бог і один посередник між Богом і людьми, чоловік Ісус Христос, 
що дав себе на викуп за всїх: сьвідкуваннє временами своїми. 
На се ж поставлено мене проповідником і апостолом (глаголю правду в Христї, а не неправду) учителем поган у вірі і правдї. 
Оце ж хочу, щоб молились чоловіки на всякому місцї, здіймаючи вгору преподобні руки, без гнїва і змагання. 
Так само й жінки, чисто вбираючись, із соромом та з чистотою, щоб украшували себе, не заплїтаннєм, не золотом або перлами, або шатами предорогими, 
а (як подобає жінкам, що пристали на благочестє) дїлами добрими. 
Жінка мовчки нехай вчить ся усякої покори. 
Жінцї ж учити не велю, анї орудувати чоловіком, а бути в мовчанню. 
Адама бо перше створено, опісля ж Еву; 
і Адама не зведено; жінка ж, як зведено її, була в переступі. 
Спасеть ся ж ради родження дїтей, коли пробувати ме в вірі та любові і в сьвятостї з чистотою. 
