ПСАЛЬМА.
107.
Хвалїте Господа! Він бо благий, бо милість його по віки. 
Да скажуть вибавлені від Господа, котрих він вислобонив з руки ворога, 
І котрих до купи зібрав з країв, зі сходу і заходу, з півночі і від моря. 
Вони блукали в пустинї, по степових шляхах, не знайшли місця собі на оселю. 
Терплючи голод і смагу, вони томились душею. 
Тодї взивали до Господа в тїснотї своїй, і він визволяв їх з біди їх. 
І він проводив їх правою дорогою, щоб прийти до людяного міста. 
Да славлять Господа за милість його, і чудеса його над синами людськими! 
Він бо наситив душу прагнущу, й голодуючу душу сповнив добром. 
Седїли вони в тьмі і в тїнї смертї, сковані нуждою і желїзом, 
Бувши впертими проти слова Божого і зневажаючи волю Всевишнього, 
Тому смирив він серце їх бідою; вони падали, і не було помочі для них. 
Тодї Господа вони благали у своїй тїснотї, і він спасав їх з біди їх. 
Вивів їх з темноти і з тїнї смертної, і розбив їх кайдани. 
Нехай прославляють Господа за милість його і за чудеса його над синами людськими! 
Він бо розломив брами мідянї, і сокрушив засуви желїзні. 
Безумні — за свої переступні дороги і за свої несправедливостї караються. 
Душа їх одвертається від їжи, і вони приближились до воріт смертних. 
Тодї благають Господа в своїй тїснотї, і він визволяє їх з біди їх. 
Посилає слово своє і вертає їм здоровлє, і спасає їх від домовини їх. 
Нехай прославляють Господа за милість його і за чудеса його над синами людськими! 
Нехай принесуть жертву хвали, і піснями прославлять дїла його! 
Ті, що в суднах пускаються на море, на водах великих мають торгове дїло, 
Вони бачать дїла Господнї і чудесні творива його в глибинї; 
Рече він, і буйний вітер знявся, що високо підносить филї. 
Кидає ними під небо, провалює їх в безодню, в бідї душа їх млїє. 
Мотаються, хиляються, як чоловік пяний, поникла вся мудрість їх. 
Тодї до Господа вони у своїй тїснотї взивають, і він виводить їх з біди їх. 
Він переміняє хуртовину на тишину, і филї втихомирились. 
І вони радїють, що стає тихо, і до бажаної пристанї він їх приводить. 
Нехай прославляють Господа за милість його і за чудеса його для синів людських, 
І возносять його в зборі людей, і в радї старших хвалять його! 
Він обертає ріки в пустиню, і жерела водні в суходіл, 
Плодовиту землю — в соляний степ, за злобу живущих там. 
Він обертає й пустиню в озера водисті, і суходіл в жерела водні; 
І поселяє там голодних, і закладають оселю. 
Засївають поля, насаджують виноградники, котрі видають овочі і плоди. 
Він благословить їх, і вони вельми розмножуються; і скота дає їм не мало. 
Часами стає їх меньше, і вони хиляються від неволї, горя і нещастя. 
Він кидає сором на князїв, і велить їм блукати в безлюддї і в безвіддї; 
Бідного він з нужди видвигає, і роди його, як стадо, розмножує. 
Щирі серцем побачать се і звеселяться, і всяка несправедливість зацїпить уста свої. 
Хто мудрий, той замітить ті речі, і нехай зрозуміють милостї Господнї. 
