ПСАЛЬМА.
116.
Люблю Господа; він бо почув голос мій, благаннє моє; 
Він бо прихилив до мене ухо своє; буду призивати його по всї днї мої. 
Обняли мене смертні пута, і підземна тїснота постигла мене; в горю і в тузї я зостарівся. 
І призвав я імя Господа: Благаю тебе, Господи, спаси душу мою. 
Благий Господь і справедливий; і милосердний Бог наш. 
Господь заступає простодушних; я знемігся, і він вирятував мене. 
Вернись, душе моя, до спокою твого! Бо Господь добродїй твій. 
Ти бо спас душу мою від смерти, очи мої від слїз, ногу мою від пропастї. 
Буду ходити перед Господом в країнї живих. 
Я вірував, тому й казав. Був я дуже прибитий. 
Сказав у зворушенню моїм: всї люде обманьчиві! 
Чим віддячити менї Господеві за добродїйства його, сотворені менї? 
Чашу спасення піднесу, і імя Господа призову. 
Сповню Господеві всї обітницї мої, перед всїм народом його. 
Дорога перед очима Господа смерть угодників його. 
Благаю тебе, Господи, я бо слуга твій; я слуга твій, син слугинї твоєї; ти розбив кайдани мої. 
Тобі принесу жертву хвали, і призову імя Господа. 
Сповню Господеві всї обітницї мої, перед усїм народом його, 
У дворах дому Господнього, серед тебе, Єрусалиме. Аллилуя! 
