1 Мойсея.
40.
Сталося ж по сих речах, провинив дука винарський в царя Египецького, і дука пекарський пановї свойму, цареві Египецькому. 
І розгнївився Фараон на обох дворян своїх, на дуку винарського й на дуку пекарського. 
І повкидав їх у темницю в домі гетьмана вартовиків, у те місце, куди вкинуто Йосифа. 
І приручив їх доглядник темничний Йосифові, і служив їм, і пробували вони довгий час у темницї. 
І бачили обидва сни ув одну ніч, і кожен угадував свій сон по свойому, дука винарський і дука пекарський царя Египецького, що седїли в темницї. 
Увійде ж до них Йосиф уранцї і бачить, вони посуміли. 
І поспитав дуків Фараонових, що були з ним у темницї в пана свого: Чого ви дивитесь так сумовито сьогоднї? 
Вони ж кажуть йому: Сон снився нам, а вгадника йому нема. Каже ж їм Йосиф: Чи не від Бога ж угадуваннє? Ось, роскажіте лишень менї. 
І повідав дука винарський сон свїй Йосифові, та й каже: У снї мойму, бачся, виноградний кущ передо мною, 
У виноградного ж куща три вітки, і неначе процьвів, і виросли сьпілі грони. 
А чаша Фараонова в руцї в мене. І взяв я грону, і видавив у чашу, та й подав чашу в руки Фараонові. 
І каже йому Йосиф: От проти чого се снилось. Три грони, се три днї. 
Через три днї підійме Фараон голову твою, та й верне тебе на місце твоє; і подавати меш Фараонові чашу до рук його прежнїм звичаєм, як був єси його винарем. 
Спогадай же на мене, як добре тобі буде і змилосердись до мене, та й нагадай про мене Фараонові, та й визволь мене з твердинї сієї. 
Мене ж бо вкрадено з країни Єврейської; і тутеньки нїчого лихого не вкоїв я, щоб мене вкинути в темницю. 
І вбачав дука пекарь, що гаразд угадує, та й, каже Йосифові: А менї снилось, бачся, три кошики хлїба на голові в мене. 
І в верхньому кошику всякий хлїб до вподоби Фараонові, да птаство небесне росклювало все з кошика на голові в мене. 
Відказав же Йосиф кажучи: От проти чого снилось. Три кошики, се три днї. 
Через три днї підійме в гору від тебе Фараон голову твою, і повісить на дереві тебе, і поїсть птаство небесне тїло твоє з тебе. 
Сталося ж на третїй день, припав день родження Фараонового, і він справив пир усїм дворянам своїм, і підняв угору голову дуцї винареві свойму і дуцї пекареві свойму, посеред своїх дворян. 
І поставив дуку винарського на місце його знов, щоб подавав той чашу до рук Фараонових, 
Дуку ж пекаря велїв повісити на дереві; як віщував Йосиф їм. 
Однак не спогадав дука винар царський Йосифа, байдуже про його. 
