Друга книга Мойсея.
1.
Се ймена в синів Ізраїлевих, що поприходили в Египет вкупі з Яковом. Кожен з усїм домом своїм прийшов. 
Рубен, Симеон, Левій, Юда, 
Іссахар, Зебулон та Бенямин, 
Дан та Нефталїй, Гад та Ассер. 
Було ж усїх душ, що повиходили з чересел Яковових, сїмдесять душ. Йосиф же був в Египтї. 
І вмер Йосиф, і всї брати його, і весь той рід. 
Ізрайлитяне ж та були плодющі, і розростались і намножувались, і впотужнювались переважливо, і сповнилась ними земля. 
Устав же царь новий над Египтом, що не знав Йосифа. 
І каже народові свойму: Та се ж нарід Ізраїльський більший і потужнїщий над нас. 
Нумо перехитрувати їх, ато намножаться і як випаде нам війна, так пристануть і вони до ворогів і бити муть на нас, та й вийдуть із нашої землї. 
І поставлено над ними приставникїв в роботї, щоб їх мучили паньщиною своєю; і збудували вони харчові городи Фараонові: Питом і Раємзес. 
Но що більш мучили їх, то все більш намножувались вони і вбивались у силу. І стало потїсно Египтянам од Ізрайлитян. 
І приневолювали Египтяне Ізрайлитян аж надто до роботи. 
І гірко було їм жити в тяжкій неволї, на глинищах та цегельнях, та й у всякій польовій роботї, що приганяли їх до неї під пригоном. 
І каже царь Египецький бабам сповитухам Єврейським, одна була на імя Сифра, друга на імя Пуя, 
І каже: Як бабувати мете в Єврейських жінок, дак придивляйтесь: коли син, убивайте, а дочка, нехай жиє. 
Та побоялись баби сповитухи Бога, і не чинили так, як повелїв їм царь Египецький, а лишали при життю хлопяток. 
І прикликав царь Египецький баби сповитухи, та й каже їм: Про що ви таке чините й лишаєте живих хлопяток? 
І кажуть баби сповитухи Фараонові: Бо Єврейки не такі, як Египтянки: молодицї вони моторні; нїм прийде баба, вони родять. 
І допомагав Бог бабам сповитухам, і намножувались люде й употужнювались велико. 
А за те, що боялись баби сповитухи Бога, погоджував їм Бог у домівках. 
І повелїв Фараон усьому народові свойму словами: Усякого сина, що народиться в Євреїв, кидайте в ріку, а всяку дочку доглядайте. 
