Йова.
33.
Ітак, слухай, Йове, мови моєї і вважай на кожне слово моє! 
Ось, я одверзаю уста мої, язик мій промовляє з гортанї моєї. 
Слова мої з щирого серця, а уста мої возглаголють чисті думки. 
Дух Божий создав мене, й Вседержитель надихав життєм. 
Коли маєш снагу, — відказуй менї й стань проти мене. 
Ось я, по твому бажанню, стаю замість Бога. Та й я утворений з глини; 
Тим ти не маєш чого зворушуватись через мене, та й рука моя не буде важка про тебе. 
Ти говорив в уші мої, й я чув голос слів: 
Чист я, не маю гріха, провини в мене немає, анї неправди. 
Він же найшов вину на мене й має мене за ворога свого; 
Ноги мої в кайдани закував і всї стежки мої назирає. 
От і неправ єси в тому, відказую я тобі, бо Бог висше людини. 
Що тобі спорити з ним? та ж він не здає справи з нїякого дїла свого. 
Бог скаже раз, а коли на те не вважають, ще й другий раз. 
У снї, в нічному видиві, коли сон находить на людей, коли дрімаємо на ложі, 
Тодї він відтулює в чоловіка ухо й втискає йому свою науку, 
Щоб впинити чоловіка від якого наміру й від гординї заховати; 
Щоб одвести душу його від пропастї, й життє його від убиття мечем. 
Або наводиться він на розум хоробою на постелї своїй та тяжким болем у всїх костях своїх, 
Так, що він одвертається від хлїба й душа його від улюбленої страви. 
Тїло спадає на нім, так що його не видко, самі костї виставляються, що їх перш не було видно. 
А душа його наближуєсь ід могилї, а життє його ʼд смертї. 
Добре, коли в кого є ангел-хранитель, один із тисячей, що вказують праву дорогу чоловікові, — 
То Бог змилується над ним і скаже: Спаси його од могили; я знайшов, за що маю бути милосерним йому. 
Тодї зробиться тїло його сьвіжійше, анїж у дитини, й вернеться він до молодощів. 
Буде молитись він до Бога, й покаже йому ласку; засьвітить ясним лицем над ним, і верне йому його праведність. 
І подивиться він на людей і скаже: грішив я й кривив правдою, та не відплачено менї. 
Душу мою слобонив від загибелї й бачить вона сьвітло. 
Двійчі й трійчі таке чинить Бог із чоловіком, 
Щоб його життє спасти від ями й сьвітлом живих осияти. 
Уважай же, Йове, слухай мене, мовчи й дай менї говорити. 
А коли маєш що сказати, промов; я рад би, щоб ти оправдився; 
А коли нї, так слухай мене, мовчи, а я навчу тебе мудростї. 
