Приповісток.
21.
В руках у Господа цареве серце; як розтоки води, він їх, куди захоче, справляє. 
В очах у людини путь її здається шляхом правим, Господь же на вазї всяке серце важить. 
Як хто чинить правду й правий суд, се подобаєсь Господу більше, нїж жертва. 
Дивитись на людей високом згорда оком і серцем надутим — се гріх. 
Гадки трудящого змагають до багацтва, а хто поквапний, терпить недостачу. 
Надбане добро язиком льживим — се проминаючий подих, се погибельні сїти. 
Насильство злюк лихих саме їх погубляє, вони зареклись, не хоронити справедливість. 
Дорога в грішника крива, а хто чистий, того поступки праві. 
На криші в кутку далеко лучше жити, анїж із жінкою сварливою в сьвітлицї. 
Безбожного душа бажає зла; не найде змилування в очах його навіть приятель його. 
Як карають зрадливого, то й неук зрозумнїє, а як розумного навчають, він приймає науку. 
Праведний назирає дом безбожного, як безбожні попадають в нещастє. 
Хто чує крик і плач убогого байдужно, той сам кричати ме, й вислуханий не буде. 
Гостинець, тайкома даний, гасить гнїв, і дар у пазуху — велику досаду. 
Правий суд — се радість праведному, а страх лиходїєві. 
Чоловік, що зійшов з путя розумного, між мертвими опиниться. 
Хто любить веселощі, той збіднїє, а хто вино й товщ — тому не збогатїти. 
Викупом буває за праведного безбожний, й за правого — лукавий. 
В пустинї одиноко відраднїйще жити, нїж із сварливою жоною й сердитою. 
В господї мудрого — омаста й достатки, яких забажає, а дурний чоловік все те прогайнує. 
Хто справедливий і милосерний, знайде той життє, правду і повагу. 
Мудрий здобуває місто хоробрих, і валить твердинї, що на них вповали. 
Хто стереже уста свої й язик свій, той од біди життє охороняє. 
Надутий лиходїй — безʼумом зовуть його — порпаєсь в попелї гординї. 
Жаданнє лїнивого вбє його, бо приложити рук не хоче нї до чого; 
Що дня його кортить їда, а праведний дає, не жалує нїчого. 
Гидота Господу безбожників жертва, а надто, як її в лукавстві приносять. 
Ложний сьвідок погибне, а чоловік, що говорить те, що знає, буде все говорити правду. 
Чоловік безбожний не має стиду в лицї свойму, людина ж праведна путя свого не скривить. 
Нема премудростї, нї розуму, нї ради в того, хто противен Господеві. 
Коня готують на день бою, та побіда — від Господа. 
