ПСАЛЬМА.
38.
Псальма Давидова на спомин. Господи, не картай мене в гнїві твому, не карай у досадї твоїй. 
Бо стріли твої прошибли мене, і рука твоя спустилась на мене. 
Нема здорового місця на моїм тїлї задля гнїву твого; нема спокою в костях моїх задля гріха мого. 
Бо несправедливостї мої спали на голову мою, як тягарь великий, вони затяжкі для мене. 
Смердять, гниють рани мої задля нерозуму мого. 
Я скорчився, над міру зігнувся; сумуючи, цїлий день похожаю. 
Бо стегна мої ранами зовсїм покриті, і нема здорового місця на тїлї моїм. 
Я знемігся і занепав надто, я ридаю від жалю серця мого. 
Господи, перед тобою все бажаннє моє, і зітханнє моє не є перед тобою закрите. 
Серце моє бьється, опустила мене моя сила, і сьвітло очей моїх, вже й його нема в мене. 
Мої други й побратими мої оддалеки стали від нужди моєї; і родина моя стоїть оподаль. 
А ті, що наважили на життє моє, заставили сїла для мене; і ті, що бажають нещастя мого, говорять, як зробити менї пакість, вони цїлий день про зраду міркують. 
Я ж, як глухий, не чую, і як нїмий, що уст своїх не отворить. 
Я став, як чоловік, що не чує, в котрого устах нема оправдання. 
Бо на тебе, Господи, надїюся; ти даси відповідь, Господи, Боже мій. 
Бо я сказав: Ой, щоб вони не втїшались надо мною! Як я спотикнуся, вони величаються проти мене! 
Я бо мало що не кульгаю, і біль мій все передо мною. 
Бо я виявляю несправедливість мою; я зажурився задля гріха мого. 
Мої ж вороги жиють, набрали сили, і багацько їх, що ненавидять мене без причини. 
І хто злом оддячує добро, ті проти мене, я бо про добро дбаю. 
Не опусти мене, Господи, Боже мій, будь недалеко від мене. 
Спіши на поміч менї, Господи, мій спасителю! 
