2 Тимотея.
4.
Оце ж сьвідкую перед Богом і Господом нашим Ісусом Христом, що має судити живих і мертвих в явленнї Його і царстві Його: 
проповідуй слово, настоюй в час і не в час, докоряй, погрожуй, благай з усяким довготерпіннєм і наукою. 
Буде бо час, що здорової науки не послухають, а по своїх похотях виберуть собі учителїв, ласкані (од них) слухом, 
і від правди слух одвернуть, а до байок прихилять ся. 
Ти ж тверезись у всьому, терпи лихо, роби дїло благовісника, службу твою знаною вчини. 
Мене бо вже на жертву наготовлено, і час мого відходу настав. 
Боротьбою доброю я боров ся, дорогу скінчив, віри додержав. 
На останок готовить ся менї вінець правди, котрий оддасть менї Господь того дня, праведний суддя, і не тілько менї, та і всїм, хто полюбив явленнє Його. 
Старай ся скоро прийти до мене. 
Димас бо мене покинув, полюбивши нинїшнїй вік, та й пійшов у Солунь; Крискент в Галатию, Тит в Далматию; 
Лука один зо мною. Марка взявши приведи з собою, він бо менї потрібен на служеннє. 
Тихика ж послав я в Єфес. 
Плащ, що зоставив я в Троядї в Карпа, ідучи, принеси, і книги, особливо ж кожані. 
Александер котляр наробив менї багато лиха; нехай оддасть йому Господь по дїлам його, 
котрого й ти остерегайсь, вельми бо противить ся словам нашим. 
У перве моє одвітуваннє нїкого не було зо мною, а всї мене покинули; нехай не полїчить ся їм. 
Господь же став передо мною і окрепив мене, щоб проповідане від мене знане було, і щоб почули всї погане; і збавивсь я з пащи левиної. 
І визволить мене Господь від усякого дїла лукавого, і спасе про царство своє небесне; Йому ж слава по віки вічні. Амінь. 
Витай Прискилу і Аквилу і Онисифорів дім. 
Єраст зоставсь у Коринтї, а Трофима зоставив я в Милетї недужного. 
Старайсь до зими прийти. Витають тебе Єввул, і Пуд, і Лин, і Клавдия, і все браттє. 
Господь Ісус Христос із духом твоїм. Благодать з вами. Амінь. 
