Приповісток.
10.
Розумний син свойму отцеві втїха, а син безумний — материне горе. 
Не дають користї добра, неправдою набуті, правда же рятує од смертї. 
Не дасть Господь голодувати правим, здобутки ж безбожних він їм вирве. 
Біднїє, хто лїнивий на роботу, трудящая ж рука дає багацтво. 
Хто лїтом жне, — се чоловік розумний; хто ж спить у жнива, той — чоловік безпутний. 
Благословеннє над головою праведника, уста ж безбожника його насилство зацїпить. 
Память про праведника остане благословенна, імя же безбожних огидне. 
Мудрий приймає серцем заповідї, а безумний устами спотикається. 
Хто ходить у правотї, ходить у безпецї; хто ж скривлює стежки, заслужить кару. 
Хто моргає очима, розбуджує досаду, а глупий устами спотикнеться. 
Уста праведного — се джерело жизнї, уста же безбожних неправедність ховають. 
Ненависть сварнї роздуває, любов же всї гріхи покриває. 
В устах розумного мудрість пробуває, на тїло ж безумного цїпок спадає. 
Що мудрий знає, те він ховає, уста же дурного — се близька погибель. 
Багацтво — се утверджене місто багатиреві, а злиднї — се страх убогому. 
Праця праведного — для життя, надбаннє безбожника — на гріх. 
Хто хоронить науку, той на дорозї до жизнї, хто ж відкидає докір, по бездоріжжу блудить. 
Хто таїть ненависть, у того уста обманливі, а хто розсїває обмову, той дурний. 
Многомовність не встережесь гріха, хто ж здержує язика — розумен. 
Очищене срібло — язик праведника, серце же безбожних — се покидь. 
Праведного уста навчають-пасуть многих, а дурні й мруть, не набравшись розуму. 
Господня благодать — вона богатим робить, і горя з собою не приносить. 
Чинити зло — безумному забава, розумний же її у мудростї знаходить. 
За що безбожного страх обнимає, те його не мине, а праведних бажаннє сповниться. 
Як буря пронесесь, так безбожного, немов на сьвітї й не було, а праведний — мов би на вічних підвалинах. 
Що оцет зубам а дим очам, те лїнивий тим, що послугуються ним. 
Господень страх днїв причиняє, безбожного ж лїта скоротяться. 
Дожиданнє праведних — радість, а надїя безбожних погибне. 
Безвинному дорога Господня — твердиня, а страх беззаконникам. 
Праведний по вік не схитнеться, безбожники ж не пожиють на землї. 
Праведного уста родять мудрість, язик же злющий буде витятий. 
Праведного уста знають, що добре й гарне, уста же безбожних добро на зло перевертають. 
