1 Паралипоменон.
15.
І побудував він собі доми в містї Давидовому, й приладив місце для скринї Божої, й построїв для неї намет. 
Тодї сказав Давид: Нїхто не повинен носити Божої скринї, окрім левітів, бо їх вибрав Господь на те, щоб носити ковчег Божий й йому служити до віку. 
І зібрав Давид усїх Ізрайлитян у Ерусалим, щоб внести ковчег Господнїй на його місце, що його приладив для його. 
І скликав Давид Ааронових синів та левітів: 
Із синів Кагатових, Уриїла, начальника, та його братів, — сто двайцять чоловіка; 
З синів Мераріїних, Асаїю, начальника, та його братів, — двістї двайцять чоловіка; 
З синів Герсонових, Йоїля, начальника, та його братів, — сто трийцять чоловіка; 
З синів Елисафанових, Шемаю, начальника, та його братів, — двістї; 
З синів Хевронових, Елїела, начальника, та його братів, — вісїмдесять; 
З синів Уззиїлових, Аминадаба, начальника, та братів його, — сто двайцять. 
І покликав Давид сьвященників: Садока та Абіятара, й левітів: Уриїла, Асаїю, Йоїля, Шемаїю, Елїєла та Аминадаба, 
І сказав їм: Ви голови в родах левітських, осьвятїте себе з братами вашими, й перенесете скриню Господа, Бога Ізрайлевого, на місце, що я приладив для його. 
Бо передше, як вас не було, то Господь, Бог наш, покарав нас за те, що ми не шукали його, як слїд. 
І осьвятились сьвященники й левіти задля того, щоб нести скриню Господа, Бога Ізрайлевого, 
І несли сини Левіїні ковчег Божий на плечах на жертках, як звелїв Мойсей по слову Господньому. 
І звелїв Давид левітським начальникам приставити своїх братів, грачів на приборах музичних, на псалтирях та цитрах та кимвалах, щоб роздавався голос радощів. 
І поставили (такими) левітами Емана, сина Йоїлевого, зпоміж братів його: Асафа, Берехіїного сина; а з синів Мараріїних, братів їх: Етана, Кушаіїного сина; 
А з ними братів їх другорядних: Захарію, Бена, Яазиїла, Шемирамота, Ехиїла, Уннїя, Елїава, Банею, Маасея, Маттатію, Елифлеуя, Микнея й Обед-Едома та Еїєла, воротарів. 
Еман, Асаф та Етан грали голосно на мідяних кимвалах, 
А Захарія, Азиїл, Шемирамот, Ехиїл, Уннїй, Елїав, Массея та Банея — на псалтирях, тонким голосом. 
А Маттатія, Елифелуй, Микней, Обед-Едом, Еїєл та Азазія — на цитрах, щоб зачинати. 
А Хенанїя, старшина над левітами, був вчительом сьпіву, бо він був тямущий в тому. 
Берехія та Елкана були дверниками коло ковчега. 
Шеванїя, Йосафат, Натанаїл, Амасай, Захарія, Банея та Елїєзер, сьвященники, трубили в труби перед Божою скринею. Обед-Едом та Ехія були дверниками коло скринї. 
Отак Давид та Ізраїлські старшини та тисячники пійшли переносити скриню завіту Господнього з дому Обед-Едомового з радощами. 
І як Бог допоміг левітам, що несли скриню завіту Господнього, тодї зарізали на жертву сїм назимків і сїм баранів. 
Давид був одягнутий в висонову одежу, так само й усї левіти, що несли скриню, й сьпівцї, й Хананїя, старшина над музиками й сьпівцями. На Давидї ж був ще лняний ефод. 
Так нїс увесь Ізраїль скриню завіту Господнього з викликуваннєм при гуку рога й труб та кимвалів, граючи на псалтирях і цитрах. 
Коли скриня Господнього зявіту входила в місто Давидове, Мелхола, Саулова дочка, дивилась у вікно, а побачивши, що царь Давид скаче й грає, зганила його в свойму серцї. 
