ПСАЛЬМА.
9.
Проводиреві хора: під мутляббен. Псальма Давидова. Славити му Господа всїм серцем моїм; я звіщу про всї чудеса твої. 
Радуватись і веселитись буду задля тебе і сьпівати хвалу імени твоєму, Всевишний! 
Як вороги мої повернулись назад, і, спотикнувшись, погибли перед лицем твоїм. 
Ти бо судив мою правду і мою праведну справу: Ти сїв на престолї, суддя справедливий. 
Ти погромив народи, знищив безбожника, імя їх затер єси на віки вічні. 
Ох вороже! Конець руїнам на віки — і городи понищив ти; ой пропала їх память. 
Але Господь пробуває на віки; він приготовив на суд престол свій. 
І він, він судити ме весь сьвіт по правдї, і зробить суд над народами по правотї. 
І буде Господь пристанню пригнетеному, велике прибіжище під час злиднїв. 
І будуть вповати на тебе, хто знає імя твоє; бо ти не опускаєш нїкого, хто шукає тебе, Господи. 
Сьпівайте Господу живущому на Сионї, звіщайте між народами дїла його. 
Бо коли він слїдить за пролитою кровю, то згадає про них; він не забуває голосїння бідолашних. 
Помилуй мене, Господи, зглянься над недолею моєю від ненавидників моїх, і підніми мене від дверей смертї, 
Щоб я ізвістив всю хвалу твою у брамах дочки Сионової; щоб я радувався спасеннєм твоїм. 
Провалились народи в пропасть, що викопали її; зловилась нога їх у сїтях, що заставили їх тайно. 
Пізнали Господа, він звершив суд; безбожник запутався в дїлах рук своїх. 
Нехай повернуться безбожники в пекло, всї народи, що забувають Бога. 
Бо не буде завсїди забутий вбогий, і не пропаде на віки надїя смирних. 
Встань, Господи, щоб не взяв верх чоловік; нехай перед лицем твоїм приймуть суд народи. 
Напусти, Господи, страх на них; нехай знають народи, що вони смертні люде. 
