Приповісток.
4.
Слухайте, дїти, науку (мою) отецьку, і пильнуйте, щоб набіратись розуму; 
Бо я добру науку даю вам; не покидайте ж того, що заповідаю вам. 
Я ж бо й сам був у панотця мого любимою дитиною, й неначе єдиною у неньки моєї. 
І вчив мене панотець і мовляв менї: Вдержуй слова мої в серцї; допильновуй наказів моїх і жий (щасливо). 
Набірайся премудростї, набувай розуму; не забувай сього й не відхиляйся від речей з уст моїх. 
Держися її, а буде вона охороною тобі; люби її, а буде вона обороною твоєю. 
Головна се річ — мудрість: здобувай премудрість, і всїм, що маєш, набувай розуму. 
Над усе цїнуй її, а вона підійме тебе високо; вона до честї доведе тебе, як пригорнешся до неї; 
Вона вінцем ласк зʼукрасить голову твою, — придбає тобі пишний вінок. 
Слухай, сину мій, і приймай слова мої, а умножаться лїта життя твого. 
Я тебе наставляю на дорогу мудростї, проводжу тебе по стежках незаблудних. 
Пійдеш ними, — не тїсно нозї твоїй буде, побіжиш — і не спотикнешся. 
Держись цупко моєї науки, не занедбовуй, допильновуй її, бо вона життє твоє. 
Не ходи стежкою безбожних і не любуйся дорогою лихих. 
Покинь її, не ходи нею, відхиляйся від неї й простуй собі мимо; 
Бо вони й не заснуть, як щось лихого не вчинять; сон покине їх, як не підставлять ноги кому небудь; 
Бо вони їдять хлїб беззаконностї, а вино попивають (з добра), що насильством придбали. 
Стежка праведних — се та зоря, що зорить рано вранцї, і сьвітить яснїйше та яснїйше аж до повного дня. 
А путь безбожників — темна темрява; вони не знають, де їм доведеться спіткнутись. 
Сину! слухай слова мої з увагою пильно, прихиляй твоє ухо до того, що я промовляю; 
Не давай їм з очей твоїх зникнути; заховай їх у самій серединї в серцї твойму. 
Бо життє вони для того, хто їх знайде, і здоровлє для всього тїла його. 
Бережи твоє серце, мій сину, над усе, що бережеться, бо з нього виходить усе, чим живемо. 
Відкидай від себе лукавство уст, і зрадливість язика держи оддалїк від себе. 
Очі твої нехай просто позирають, і війки твої нехай справляються впрост навперед тебе. 
Обдумуй стежку ногам твоїм, і всї ходи (вчинки) твої нехай будуть постійні. 
Не звертай нї праворуч нї лїворуч, і держи твою ногу від зла далеко. 
