1 Паралипоменон.
23.
Коли Давид постарівся й нажився доволї, то настановив царем над Ізраїлем сина свого Соломона. 
І зібрав усїх Ізраїлських князїв і сьвященників, і левітів. 
І полїчено левітів від трийцяти років й старійших, і було їх лїком, голова в голову, трийцять і вісїм тисяч чоловіка. 
З їх приставлено до послуги в домі Господньому двайцять чотири тисячі, а за писарів та суддїв шість тисяч; 
Також чотири тисячі придверників, та чотирі тисячі прославляючих Господа на музичних приборах, що їх поробив задля прослави. 
І Давид завів для їх чергу по синах Левіїних — Герзонові, Кагатові та Мерарієві. 
З Герзонїїв: Лаєдан та Шимей. 
Сини Лаєданові: перший Ехиїл, Зетам та Йоїль, троє. 
Сини Шимеєві: Шеломит, Хазиїл та Гаран, троє. Вони голови в поколїннях Лаєданових. 
Та ще сини Шимеєві: Яхат, Зиза, Еуш та Берія. Це сини Шимеєві, четверо. 
Яхат був головним, Зиза другим; Еуш та Берія мали небагато дїтей, і через те були вони полїчені разом із батьковим домом. 
Сини Кагатові: Амрам, Ізгар, Хеврон та Озиїл, четверо. 
Сини Амрамові: Аарон та Мойсей. Аарон був одлучений до служби в частї пресьвятій (Сьвятая Сьвятих), сам він і сини його, по віки, щоб палити кадило перед лицем Господнїм, щоб його хвалити й благословити іменем його по віки. 
А Мойсей, чоловік Божий, та сини його записані в поколїннї Левіїному. 
Сини Мойсейові: Герзон та Елиезер. 
Сини Герзонові: перший був Шевуїл. 
Сини в Елиезера були: перший Рехавія. І не було в Елиезера других синів; а в Рехавії було дуже багато синів. 
Сини Ізгарові: перший Шеломит. 
Сини Хевронові: перший Ерія, а другий Амарія, третій Яхазиїл а четвертий Екамам. 
Сини Озиїлові: перший Миха, а другий Ішшія. 
Сини Мерарині: Махлі та Муші. Сини Махлїєві: Елеазар за Кис. 
І помер Елеазар, і не було в його синів, а тільки дочки; й побрали їх за себе сини Кисові, їх брати. 
Сини Мушієві: Махлі, Едер та Іремот, троє. 
Оце сини Левіїні, по домах батьків їх, голови родин, що були полїчені поіменно голова в голову, та що робили дїло служби в домі Господньому, від двайцяти років й висше. 
Бо Давид сказав: Господь, Бог Ізрайлїв, дав спокій своєму народові й осадив його в Ерусалимі по віки; 
І левітам не треба носити намет та всякий посуд до служби в йому. 
Через це по останньому приказу Давидовому полїчено левітів від двайцяти років і висше, 
Щоб вони були при синах Аронових до служби в домі Господньому, в дворі й в прилежних будинках, до наглядання за чистотою в цїлій сьвятинї та до всякої роботи службової при домі Божому; 
(А сьвященники) до нагляду за хлїбом показним і пшеничною мукою на хлїбні жертви, та коржами, й сковородами, й печивом, і за всякою мірою та вагою. 
(А левіти) щоб ставали що-ранку дякувати й славити Господа, а так само що-вечора 
При приношеннях Господеві жертов всепалення що суботи, й на новому місяцї, й в празники по їх числу, як про їх написано, — непереривно перед лицем Господнїм, 
І щоб стерегли скриню сьвідчення та сьвятиню й синів Аронових, своїх братів, при службах в домі Господньому. 
