ПСАЛЬМА.
57.
Проводиреві хора: „Не пропадеш.‟ Давидова памятна пісня, коли втїкав від Саула до печери. Помилуй мене, Боже, помилуй! Бо до тебе прибігає душа моя, і я сховаюсь під тїнню крил твоїх, поки перейде погибіль. 
До Бога Всевишнього кличу, до Бога, що дає менї долю. 
Пішли з неба і спаси мене; осороми того, хто наважив на мене. Пішли, Боже, ласку твою і правду. 
Душа моя між левами: я лежу між людьми, огнем палающими, між синами людськими, котрих зуби — ратища і стріли, а язик їх меч гострий. 
Прослався, Боже, висше неба; по всїй землї слава твоя! 
Приготовили сїтку стопам моїм, похилилась душа моя; викопали яму передо мною, самі впали як раз до неї. 
Підкріпилось моє серце, Боже, серце моє підкріпилось! Заграю і засьпіваю псальми. 
Пробудися, славо моя! Пробудїтесь, гуслі і псалтиря! Розбуджу я зорю ранню. 
Буду прославляти тебе, Господи, між людьми; буду сьпівати тобі між народами. 
Бо звеличилась милість твоя до небес, і під облаки правда твоя. 
Прослався, Боже, висше неба! По всїй землї нехай буде слава твоя! 
