ПСАЛЬМА.
63.
Давидова псальма про те, як він був у пустинї Юдейській. Боже, ти єси Бог мій! Тебе шукаю пильно! Жадає тебе душа моя, за тобою прагне тїло моє у землї висохлій, прагнущій, безводній, 
Щоб бачити силу твою і славу твою, як видїв тебе в сьвятинї. 
Милість бо твоя над життє лучша; уста мої прославляти муть тебе. 
Так, буду тебе хвалити, поки життя мого, руки мої підносити в імя твоє. 
Як шпігом і товщею, насититься душа моя, і радісним голосом хвалити муть тебе уста мої. 
Як згадаю тебе на моїй постелї, розмишляю про тебе у всї доби ночі. 
Бо ти прийшов до помочі менї, і я буду радуватись в тїнї крил твоїх. 
Душа моя йде слїдом за тобою, правиця твоя піддержує мене. 
Ті ж, що чигають на життє моє, щоб знищити його, пійдуть у пропастї підземні. 
Поразить їх сила меча, вони будуть здобичею гиєн. 
А царь возвеселиться в Бозї; хвалити меться всякий, хто кленеться ним; позатикає бо пельки брехунам. 
