Якова.
2.
Браттє моє, не на лиця вважаючи, майте віру Господа нашого Ісуса Христа прославленого. 
Коли бо ввійшов у громаду вашу чоловік з золотим перснем, в одежі осяйній, ввійшов же й вбогий в мізерній одежі, 
і ви споглянете на того, що носить осяйну одежу, і скажете йому: Ти сїдай отут гарно, а вбогому скажете: Ти стань отам, або сїдай отут на підніжку моїм, 
то чи не пересуджуєте між собою і не станетесь суддями з ледачими думками? 
Слухайте, браттє моє любе: хиба не вбогих сьвіту сього вибрав Бог на багатих вірою і наслїдників царства, котре обіцяв тим, хто любить Його? 
Ви ж зневажили вбогого. Хиба не багаті підневолюють вас, і не вони тягнуть вас на судища? 
Хиба не вони зневажають добре імя, яким вас названо? 
Коли ж оце звершуєте закон царський по писанню: „Люби ближнього свого, як себе самого‟, добре чините; 
коли ж на лиця дивитесь, то гріх робите, докорені законом, як переступники. 
Кожний бо, хто увесь закон заховає, та згрішить в одному, станеть ся у всьому виноватий. 
Хто бо сказав: „Не чини перелюбу,‟ Той сказав і: „Не вбивай.‟ Коли ж не зробиш перелюбу, а вбєш, став ся єси переступником закону. 
Так говоріте і так творіте, яко такі, що законом свободним судити метесь. 
Суд бо без милосердя тому, хто не зробив милости, і вихваляєть ся милосердє суду (понад суд). 
Яка користь, браттє моє, коли хто каже, що віру має, та дїл не має? чи може віра спасти його? 
Коли ж брат або сестра нагі будуть і жадні щоденної страви, 
а з вас хто скаже їм: Ідїть з миром, грійтесь і годуйтесь, а не дасть їм потрібного для тїла; яка (з того) користь? 
Так само й віра, коли дїл не має, мертва сама по собі. 
Ну, скаже хто: Ти віру маєш, а я дїла маю. Покажи менї віру твою з дїл твоїх, а я тобі докажу з дїл моїх віру мою. 
Ти віруєш, що Бог один; добре робиш: і біси вірують, та й тремтять. 
Чи хочеш же зрозуміти, чоловіче марний, що віра без дїл мертва? 
Авраам, отець наш, хиба не з дїл оправдив ся, піднявши Ісаака, сина свого, на жертівник? 
Чи бачиш, що віра допомагала дїлам його, і дїлами звершилась віра? 
І сповнилось писаннє, що глаголе: „Увірував же Авраам Богові й полїчено йому (те) за праведність, і другом Божим наречено його.‟ 
Чи бачите ж оце, що з дїл оправдуєть ся чоловік, а не з однієї віри? 
Так само і Раава блудниця хиба не з дїл оправдилась, прийнявши посланцїв і вивівши їх иншою дорогою? 
Яко бо тїло без духа мертве, так і віра без дїл мертва. 
