Маттея.
7.
Не судїть, щоб вас не суджено. 
Бо яким судом судите, вас судити муть; і якою мірою міряєте, вам одміряєть ся. 
Чого ж дивиш ся на порошину в оцї брата твого, у своєму ж оцї полїна не чуєш? 
Або, як скажеш ти братові твоєму: Дай я вийму порошину тобі з ока, а он у тебе самого полїно в оцї? 
Лицеміре, перш вийми в себе самого з ока ломаку; тодї добре бачити меш, як вийняти братові твоєму з ока порошину. 
Не давайте сьвятого собакам, і не кидайте ваших перел перед свинями, щоб не потоптали їх ногами своїми й, обернувшись, не порвали вас. 
Просїть, то й дасть ся вам; шукайте, то й знайдете; стукайте, то й відчинить ся вам: 
кожен бо, хто просить, одержує; і хто шукає, знаходить; і хто стукає, тому відчиняють. 
Або, чи є між вами така людина, що в неї син попросить хлїба, а вона подала б йому каменя? 
або коли попросить риби, а вона подала б йому гадюку? 
Коли ж ви, бувши лихими, умієте давати добрі дари дїтям вашим, то чи не більше ж давати ме все добре Отець ваш, що на небі, тим, хто просить у Него? 
Оце ж, усе, що бажаєте, щоб робили вам люде, так і ви робіть їм; се бо єсть закон і пророки. 
Увіходьте вузкими дверима, бо широкі ті двері й розлога та дорога, що веде до погибелї, й багацько таких, що ними входять: 
вузкі бо ті двері, й тїсна та дорога, що веде до життя, і мало таких, що їх знаходять. 
Остерегайтесь лжепророків, що приходять до вас ув одежі овечій, а в серединї вони вовки хижі. 
Познаєте їх по овощам їх. Чи збирають виноград із тернини, або фиґи з бодяків? 
Так усяке добре дерево родить овощ добрий, а пусте дерево родить овощ лихий. 
Не може добре дерево родити лихого овощу, анї пусте дерево родити овощу доброго. 
Усяке дерево, що не родить доброго овощу, рубають і кидають ув огонь. 
Оце ж по овощам їх познаєте їх. 
Не кожен, хто говорить до мене: Господи, Господи! увійде в царство небесне, а той, хто чинить волю Отця мого, що на небі. 
Многі казати муть до мене того дня: Господи, Господи, чи не в твоє ж імя ми пророкували? й не твоїм імям біси виганяли? й не твоїм імям великі чудеса робили? 
І промовлю тодї до них: Нїколи я вас не знав; ійдїть од мене, ви, що чините беззаконнє. 
Оттим же, всякий, хто слухає сї слова мої й чинить їх, того уподоблю я чоловікові мудрому, що збудував свій будинок на каменї; 
і полили дощі, й надійшла повідь і забуяли вітри, й наперли на той будинок; та й не впав він; бо основано його на каменї. 
А всякий, хто слухає сї слова мої, та й не чинить їх, уподобить ся чоловікові необачному, що збудував свій будинок на піску; 
і полили дощі, й надійшла повідь, і забуяли вітри, й наперли на той будинок; і впав він, і велика була руїна його. 
І сталось, як скінчив Ісус оцї слова, дивувавсь народ наукою Його: 
бо Він їх навчав, яко маючий власть, а не як письменники. 
