- ЄВАНГЕЛИЯ ВІД СЬВ. ЛУКИ
- <
- 2
- >

2
1 Стало ся ж тими днями, вийшло повелїннє від кесаря Августа переписати всю вселенну. 2 Ся перепись була перва за правлення Киринея в Сириї. 3 Ійшли всї вписуватись, кожен у свій город. 4 Пійшов же й Йосиф із Галилеї, з города Назарета, в Юдею, в город Давидів, що зветь ся Витлеєм: (був бо він з дому й роду Давидового) 5 вписатись із Мариєю, зарученою йому жінкою, що була тяжка. 6 Стало ж ся, як були вони там, сповнились днї родити їй. 7 І вродила Сина свого перворідня, і сповила Його, й положила Його в ясла, бо не було їм місця в гостинницї. 8 І були пастухи в сторонї тій, що ночлїгували та стерегли сторожею в ночі отари своєї. 9 І ось ангел Господень став коло них, і слава Господня осияла їх; і полякались страхом великим. 10 І рече їм ангел: Не бійтесь, ось бо благовіщу вам радість велику, що буде всїм людям. 11 Бо народивсь вам сьогоднї Спас, що єсть Христос Господь, у городї Давидовому. 12 І се вам ознака: Знайдете дитинку сповиту, лежачу в яслах. 13 І зараз явилось із ангелом множество воїнства небесного, хвалячи Бога й глаголючи: 14 Слава на вишинах Богу, а на землї впокій, між людьми благоволеннє. 15 І сталось, як пійшли від них на небо ангели, пастухи казали один до одного: Ходїмо ж аж у Витлеєм, та побачимо слово се, що сталось, що Господь обявив нам. 16 І пійшли з поспіхом, та й знайшли Марию і Йосифа, й дитинку лежачу в яслах. 17 І побачивши, обявили слово, сказане їм про хлопятко се. 18 І всї, слухаючи, дивувались тим, що розказували пастухи перед ними. 19 Мария ж ховала всї слова сї, роздумуючи в серцї своїм. 20 І вернулись пастухи, прославляючи та хвалячи Бога за все, що чули й бачили, як казано до них. 21 І як сповнилось вісїм днїв, щоб обрізати хлопятко, наречено Йому імя Ісус, наречене від ангела, перш нїж зачавсь Він в утробі. 22 І, як сповнились днї очищення її по закону Мойсейовому, понесли Його в Єрусалим, поставити перед Господом, 23 як написано в законї Господньому: Що всяке мужеське, відчинивши утробу, сьвяте Господеві звати меть ся; 24 і принесли жертву, по сказаному в законї Господньому: Пару горлиць або двоє голубенят. 25 І ось був чоловік у Єрусалимі на ймя Симеон; і чоловік сей праведний та побожний сподївавсь потїхи Ізраїлеві; й Дух сьвятий був на йому. 26 І було йому сповіщено від Духа сьвятого, що не бачити ме він смерти, перш нїж побачить Христа Господнього. 27 І прийшов він Духом у церкву; й, як принесли батько-мати хлопятко Ісуса, щоб зробити їм, що треба, по звичаю законному для Него, 28 узяв він Його на руки свої, і благословив Бога, і сказав: 29 Нинї відпускаєш раба твого, Владико, по глаголу твоєму, з упокоєм: 30 бо видїли очі мої спасеннє твоє, 31 що приготовив єси перед лицем усїх людей, 32 сьвітло на одкриттє поганам, і славу народа Твого Ізраїля. 33 І дивувавсь Йосиф і мати Його тим, що сказано про Него. 34 І благословив їх Симеон, і рече до Мариї, матери Його: Ось Сей лежить на паданнє і вставаннє многих в Ізраїлї і на ознаку, проти котрої говорити муть, 35 (і тобі самій перейде душу меч,) щоб відкрились многих сердець думки. 36 І була Анна пророчиця, дочка Фануїлова, з роду Асирового; ся зістарілась у днях многих, живши з чоловіком сїм років од дївування свого; 37 і ся вдова до восьмидесяти й чотирох років, що не відходила від церкви, постом та молитвою служила ніч і день. 38 І вона тієї ж години прийшовши, оддала хвалу Господеві, й говорила про Него всїм, що сподївали ся збавлення в Єрусалимі. 39 І, як скінчили все по закону Господньому, вернулись у Галилею, у город свій Назарет. 40 Хлопятко ж росло й міцнїло духом, сповняючись премудростю; і благодать Божа була на Ньому. 41 І ходили батько-мати Його щороку в Єрусалим у сьвято пасхи. 42 І як було Йому дванайцять років, пійшли вони в Єрусалим сьвятковим звичаєм, 43 і, сповнивши днї, як вертались, зостав ся хлопчик Ісус у Єрусалимі; й не знав Йосиф і мати Його, 44 а думаючи, що Він між товариством, увійшли на день ходи; й шукали Його між родиною та знакомими. 45 І, не знайшовши Його, вернулись у Єрусалим, шукаючи Його. 46 І сталось, через три днї знайшли Його в церкві, сидячого серед учителїв, і слухаючого їх, і питаючого. 47 Дивували ся ж усї, хто слухав Його, розумом і відповідями Його. 48 І, побачивши Його, здивувались вони, й сказала мати Його до Него: Дитино, що се зробив єси з нами? ось батько Твій і я, болїючи, шукали Тебе. 49 І рече Він до них: Чого ж шукали мене? хиба ж не знали, що в тому, що єсть Отця мого, треба бути менї? 50 Та й вони не зрозуміли слова, що промовив їм. 51 І пійшов з ними, й прийшов у Назарет, і був слухняний їм; і мати Його ховала всї слова тиї в серцї своїм. 52 І виростав Ісус премудростю й станом, у ласцї в Бога і в людей.

- ЄВАНГЕЛИЯ ВІД СЬВ. ЛУКИ
- <
- 2
- >

Public Domain