Sakarja.
4.
Ängeln som talade med mig kom tillbaka, och han väckte mig som när någon väcks ur sin sömn. 
Han sade till mig: ”Vad ser du?” Jag svarade: ”Jag ser en ljusstake, helt av guld, med sin oljeskål upptill och med sina sju lampor. Sju rör går till de särskilda lamporna däruppe. 
Två olivträd sträcker sig över den, ett på högra sidan om skålen och ett på vänstra.” 
Och jag frågade ängeln som talade med mig: ”Vad betyder dessa, min herre?” 
Ängeln som talade med mig svarade: ”Förstår du inte vad de betyder?” ”Nej, min herre”, sade jag. 
Då sade han till mig: ”Här är Herrens ord till Serubbabel: Varken genom styrka eller makt, utan genom min Ande, säger Herren Sebaot. 
Vem är du, du stora berg? Inför Serubbabel ska du bli jämn mark, och han ska föra fram slutstenen under höga rop: Nåd, nåd över den!” 
Och Herrens ord kom till mig. Han sade: 
”Serubbabels händer har lagt grunden till detta hus, och hans händer ska också göra det färdigt, och du ska förstå att Herren Sebaot har sänt mig till er. 
För vem föraktar den ringa begynnelsens dag? De gläds över att se murlodet i Serubbabels hand, dessa Herrens sju ögon som far omkring över hela jorden.” 
Jag frågade honom: ”Vad betyder dessa två olivträd till höger och till vänster om ljusstaken?” 
Och jag frågade honom igen: ”Vad betyder de två olivkvistarna intill de två gyllene rännor där den gyllene oljan rinner ner?” 
Då sade han till mig: ”Förstår du inte vad de betyder?” Jag svarade: ”Nej, min herre.” 
Då sade han: ”Dessa två är de smorda som står inför hela jordens Herre.” 
