Mika.
4.
Det ska ske i den yttersta tiden att berget med Herrens hus ska stå fast grundat och vara högst bland bergen, upphöjt över höjderna. Och alla folk ska strömma dit, 
och många folk ska gå i väg och säga: ”Kom, låt oss gå upp till Herrens berg, till Jakobs Guds hus. Han ska lära oss sina vägar så att vi kan vandra på hans stigar.” För undervisningen ska gå ut från Sion, Herrens ord från Jerusalem. 
Han ska döma mellan många folk och skipa rätt åt mäktiga hednafolk, ända bort i fjärran land. Då ska de smida sina svärd till plogbillar och sina spjut till vingårdsknivar. Folken ska inte lyfta svärd mot varandra och inte mer öva för krig. 
Var och en ska sitta under sin vinstock och sitt fikonträd utan fruktan, för så har Herren Sebaots mun talat. 
Alla andra folk vandrar vart och ett i sin guds namn, men vi ska vandra i Herren vår Guds namn, alltid och för evigt. 
På den dagen, säger Herren, ska jag samla de haltande och föra samman de fördrivna och dem som jag har plågat. 
Jag ska göra de haltande till en rest och de fördrivna till ett mäktigt folk, och Herren ska vara kung över dem på Sions berg från nu och till evig tid. 
Och du Herdetorn, dottern Sions kulle, till dig ska det komma, det forna herraväldet ska komma, dottern Jerusalems kungadöme. 
Men varför ropar du så högt? Finns det ingen kung hos dig, är din rådgivare borta eftersom du gripits av vånda likt en barnaföderska? 
Vrid dig i födslosmärtor likt en födande kvinna, dotter Sion, för nu måste du dra ut ur staden och bo på öppna fältet. Ända till Babel ska du komma. Där ska du befrias, där ska Herren förlossa dig ur dina fienders hand. 
Nu samlas många folk mot dig, och de säger: ”Hon ska bli orenad, och våra ögon ska se med lust på Sion.” 
Men de känner inte Herrens tankar, de förstår inte hans rådslut, att han har samlat dem som kärvar till tröskplatsen. 
Res dig och tröska, dotter Sion, för jag ska ge dig horn av järn och klövar av koppar. Du ska krossa många folk och viga bytet från dem åt Herren, deras skatter åt hela jordens Herre. 
