Jakobs brev.
2.
Mina bröder, var inte partiska i er tro på vår Herre Jesus Kristus, härlighetens Herre. 
Tänk er att det vid er sammankomst kommer in en man med guldring på fingret och fina kläder, och samtidigt en fattig man i smutsiga kläder. 
Om ni då ser till den finklädde och säger: "Varsågod och sitt, här är en bra plats", men till den fattige: "Du kan stå där" eller: "Sätt dig här vid mina fötter" – 
har ni då inte diskriminerat bland er och blivit domare med orena motiv? 
Lyssna, mina älskade bröder. Har inte Gud utvalt dem som är fattiga i den här världen till att bli rika i tron och få ärva riket som han lovat dem som älskar honom? 
Men ni föraktar den fattige. Är det inte de rika som förtrycker er och drar er inför domstolar? 
Är det inte de som hånar det sköna Namnet som har uttalats över er? 
Om ni uppfyller den kungliga lagen enligt Skriften: Du ska älska din nästa som dig själv, då gör ni rätt. 
Men om ni är partiska begår ni synd och döms av lagen som lagbrytare. 
Den som håller hela lagen men bryter mot ett enda bud är skyldig till allt. 
Han som har sagt: Du ska inte begå äktenskapsbrott, har också sagt: Du ska inte mörda. Om du inte begår äktenskapsbrott men mördar, så är du en lagbrytare. 
Tala och handla så som den som ska dömas efter frihetens lag. 
Domen blir obarmhärtig över den som inte har visat barmhärtighet. Men barmhärtigheten triumferar över domen. 
Mina bröder, vad hjälper det om någon säger sig ha tro men saknar gärningar? Den tron kan väl inte frälsa honom? 
Om en broder eller syster saknar kläder och mat för dagen 
och någon av er säger till dem: "Gå i frid, klä er varmt och ät er mätta", men inte ger dem vad kroppen behöver, vad hjälper det? 
Så är också tron i sig själv död när den är utan gärningar. 
Nu kanske någon säger: "Du har tro." – Ja, men jag har också gärningar. Visa mig din tro utan gärningar, så ska jag visa dig min tro genom mina gärningar. 
Du tror att Gud är en. Det gör du rätt i. Även de onda andarna tror det, och bävar. 
Men vill du inte inse, tanklösa människa, att tron utan gärningar är död? 
Blev inte vår far Abraham erkänd som rättfärdig genom gärningar när han bar fram sin son Isak på altaret? 
Du ser att hans tro samverkade med hans gärningar, och genom gärningarna blev tron fullbordad. 
Så uppfylldes Skriften som säger: Abraham trodde Gud, och det tillräknades honom som rättfärdighet, och han kallades Guds vän. 
Ni ser alltså att människan erkänns som rättfärdig genom gärningar och inte bara genom tro. 
Blev inte den prostituerade Rahab på samma sätt erkänd som rättfärdig genom gärningar när hon tog emot sändebuden och släppte ut dem en annan väg? 
Liksom kroppen utan ande är död, så är tron utan gärningar död. 
