Hebreerbrevet.
3.
Därför, ni heliga bröder som har fått del av en himmelsk kallelse, se på Jesus, den apostel och överstepräst som vi bekänner oss till. 
Han var betrodd av den som insatte honom, liksom Mose varbetrodd i hela Guds hus. 
Men Jesus är värd mer ära än Mose, liksom husbyggaren hedras mer än själva huset. 
Varje hus är byggt av någon, men Gud är den som har byggt allt. 
Mose var betrodd i hela Guds hus, som en tjänare, för att vittna om det som sedan skulle förkunnas. 
Men Kristus är betrodd som Son att råda över Guds hus. Och hans hus är vi, när vi håller fast vid vår frimodighet och ära i hoppet. 
Därför säger den helige Ande: I dag, om ni hör hans röst, 
förhärda inte era hjärtan som vid upproret, som på prövningens dag i öknen, 
där era fäder frestade mig och prövade mig fast de sett mina gärningar i fyrtio år. 
Därför var jag vred på det släktet, och jag sade: De är ständigt vilsna i sina hjärtan, de känner inte mina vägar. 
Så svor jag i min vrede: De ska aldrig komma in i min vila. 
Bröder, se till att ingen av er har ett ont och trolöst hjärta så att han avfaller från den levande Guden. 
Uppmuntra varandra i stället varje dag, så länge det heter i dag, så att ingen av er förhärdas genom syndens makt att bedra. 
Vi är Kristi vänner om vi stadigt håller fast vid vår första tillförsikt ända till slutet. 
Det heter: I dag, om ni hör hans röst, förhärda inte era hjärtan som vid upproret. 
Vilka var det då som hörde men ändå gjorde uppror? Var det inte alla de som Mose förde ut ur Egypten? 
Och vilka var han vred på i fyrtio år? Var det inte på dem som syndade och blev liggande som lik i öknen? 
Och vilka gällde hans ed att de aldrig skulle komma in i hans vila, om inte dem som vägrade lyda? 
Vi ser alltså att det var på grund av otro som de inte kunde komma in. 
