Första Johannesbrevet.
3.
Se vilken kärlek Fadern har skänkt oss: att vi får kallas Guds barn! Och det är vi också. Världen känner oss inte, eftersom den inte har lärt känna honom. 
Mina älskade, nu är vi Guds barn, och än är det inte uppenbarat vad vi ska bli. Men vi vet att när han uppenbaras ska vi bli lika honom, för då får vi se honom sådan han är. 
Och var och en som har det hoppet till honom renar sig, liksom han är ren. 
Den som ägnar sig åt synd bryter mot lagen, för synd är brott mot lagen. 
Och ni vet att han har uppenbarats för att ta bort synderna. Det finns ingen synd i honom. 
Den som förblir i honom syndar inte. Den som syndar har inte sett honom och känner honom inte. 
Kära barn, låt ingen förvilla er. Den som gör det rätta är rättfärdig, liksom han är rättfärdig. 
Den som ägnar sig åt synd är av djävulen, för djävulen har syndat ända från begynnelsen. Men Guds Son har uppenbarats för att göra slut på djävulens gärningar. 
Den som är född av Gud ägnar sig inte åt synd, för Guds säd förblir i honom. Han kan inte synda, eftersom han är född av Gud. 
Så blir det tydligt vilka som är Guds barn och vilka som är djävulens barn: den som inte gör det rätta är inte av Gud, och inte heller den som inte älskar sin broder. 
Detta är det budskap som ni har hört från början: att vi ska älska varandra. 
Vi ska inte vara som Kain, som var av den onde och mördade sin bror. Och varför mördade han honom? För att Kains gärningar var onda men hans brors rättfärdiga. 
Bröder, var inte förvånade om världen hatar er. 
Vi vet att vi har gått över från döden till livet, eftersom vi älskar bröderna. Den som inte älskar är kvar i döden. 
Den som hatar sin broder är en mördare, och ni vet att ingen mördare har evigt liv i sig. 
Genom att han gav sitt liv för oss har vi lärt känna kärleken. Så är också vi skyldiga att ge våra liv för våra bröder. 
Om någon har jordiska ägodelar och ser sin broder lida nöd men stänger sitt hjärta för honom, hur kan då Guds kärlek förbli i honom? 
Kära barn, låt oss inte älska med ord eller fraser, utan i handling och sanning. 
Då vet vi att vi är av sanningen, och inför honom kan vi övertyga vårt hjärta, 
om det fördömer oss, att Gud är större än vårt hjärta och vet allt. 
Mina älskade, om hjärtat inte fördömer oss har vi frimodighet inför Gud, 
och vad vi än ber om, det får vi av honom eftersom vi håller hans bud och gör det som gläder honom. 
Och detta är hans bud: att vi ska tro på hans Sons namn, Jesus Kristus, och älska varandra så som han befallt oss. 
Den som håller fast vid hans bud förblir i Gud och Gud i honom. Och att Gud förblir i oss, det vet vi av Anden som han gett oss. 
