Första Timoteusbrevet.
2.
Först av allt uppmanar jag till bön, åkallan, förbön och tacksägelse för alla människor, 
för kungar och alla i ledande ställning, så att vi kan leva ett lugnt och stilla liv, på alla sätt gudfruktigt och värdigt. 
Detta är gott och rätt inför Gud, vår Frälsare, 
som vill att alla människor ska bli frälsta och komma till insikt om sanningen. 
Gud är en, och en är medlare mellan Gud och människor: människan Kristus Jesus, 
som gav sig själv till lösen för alla. Detta vittnesbörd skulle frambäras när tiden var inne, 
och för detta är jag satt till förkunnare och apostel – jag talar sanning och ljuger inte – en hedningarnas lärare i tron och sanningen. 
Jag vill nu att männen på varje plats ska be med heliga, lyfta händer, utan vrede och diskuterande. 
På samma sätt ska kvinnorna smycka sig med anständig klädsel, med blygsamhet och gott omdöme, inte med håruppsättningar och guld eller pärlor eller dyra kläder, 
utan så som det anstår kvinnor som bekänner sig till gudsfruktan: med goda gärningar. 
En kvinna ska i stillhet ta emot undervisning och helt underordna sig. 
Jag tillåter inte att en kvinna undervisar eller gör sig till herre över mannen, utan hon ska vara i stillhet, 
eftersom Adam skapades först och sedan Eva. 
Och det var inte Adam som blev förledd, utan kvinnan blev förledd och gjorde sig skyldig till överträdelse. 
Men hon ska bli frälst under det att hon föder barn, om hon fortsätter att leva anständigt i tro, kärlek och helgelse.Det är ett ord att lita på. 
