Psaltaren.
30.
En psalm, en sång för tempelinvigningen. Av David. 
Jag vill upphöja dig, Herre, för du drog mig upp ur djupet och lät inte mina fiender triumfera över mig. 
Herre min Gud, jag ropade till dig och du helade mig. 
Herre, du förde min själ upp ur dödsriket, du tog mig levande bort från dem som går ner i graven. 
Lovsjung Herren, ni hans trogna, prisa hans heliga namn! 
Hans vrede varar ett ögonblick, hans nåd hela livet. På kvällen gästar gråt, på morgonen kommer jubel. 
Jag sade i min trygghet: "Jag ska aldrig vackla." 
Herre, i din nåd gav du styrka åt mitt berg, men du dolde ditt ansikte och jag blev förskräckt. 
Till dig, Herre, ropade jag, till Herren bad jag om nåd: 
Vad vinner du på mitt blod, på att jag går ner i graven? Kan stoftet tacka dig? Kan det förkunna din trofasthet? 
Hör, Herre, och förbarma dig över mig! Herre, var min hjälpare! 
Du förvandlade min klagan till dans, du lossade min sorgdräkt och klädde mig i glädje. 
Därför ska min ära sjunga till dig utan att tystna. Herre min Gud, jag vill tacka dig för evigt. 
