Första Korintierbrevet.
10.
Bröder, jag vill att ni ska veta att alla våra fäder var under molnskyn och att alla gick genom havet. 
Alla blev de döpta i molnskyn och havet till gemenskap med Mose. 
Alla åt de samma andliga mat, 
och alla drack de samma andliga dryck. De drack ur en andlig klippa som följde dem, och den klippan var Kristus. 
Men de flesta av dem hade Gud inte behag till, utan de föll och låg utspridda i öknen. 
Det som hände dem har blivit ett varnande exempel för oss, för att vi inte ska ha begär till det onda som de hade. 
Bli inte heller avgudadyrkare som några av dem, som det står skrivet: Folket satte sig för att äta och dricka och reste sig för att roa sig. 
Vi ska inte heller begå sexuell synd som några av dem gjorde – på en enda dag föll tjugotretusen. 
Och vi ska inte fresta Kristus som några av dem gjorde – de dödades av ormar. 
Klaga inte heller som några av dem gjorde – de dödades av fördärvaren. 
Det som hände dem är exempel, och det skrevs ner för att varna oss som har världens slut inpå oss. 
Därför ska den som tror sig stå se till att han inte faller. 
Ingen annan frestelse har drabbat er än vad människor får möta. Och Gud är trofast, han ska inte tillåta att ni frestas över er förmåga. Samtidigt med frestelsen kommer han också att ge en utväg, så att ni kan härda ut. 
Därför, mina älskade, fly avgudadyrkan! 
Jag talar till förståndiga människor. Bedöm själva vad jag säger. 
Välsignelsens bägare som vi välsignar, är den inte gemenskap med Kristi blod? Brödet som vi bryter, är det inte gemenskap med Kristi kropp? 
Eftersom brödet är ett, är vi som är många en enda kropp, för alla får vi del av ett och samma bröd. 
Se på det jordiska Israel. Har inte de som äter av offren del i altaret? 
Så vad menar jag? Att avgudaoffer betyder något eller att en avgud betyder något? 
Nej, men vad hedningarna offrar, det offrar de åt onda andar och inte åt Gud, och jag vill inte att ni ska ha gemenskap med de onda andarna. 
Ni kan inte dricka både Herrens bägare och onda andars bägare. Ni kan inte ha del både i Herrens bord och i onda andars bord. 
Eller vill vi utmana Herren? Är vi starkare än han? 
Allt är tillåtet, men allt är inte nyttigt. Allt är tillåtet, men allt bygger inte upp. 
Ingen ska söka sitt eget bästa, utan den andres. 
Ät allt som säljs på torget utan att ställa frågor för samvetets skull, 
för jorden är Herrens med allt vad den rymmer. 
Om någon av dem som inte tror bjuder hem er och ni vill gå, ät då allt som sätts fram åt er utan att ställa frågor för samvetets skull. 
Men om någon skulle säga till er: "Det här är offerkött", avstå då från att äta av hänsyn till den som sade det och för samvetets skull. 
Jag menar då inte ditt eget samvete utan den andres. Varför ska min frihet dömas av en annans samvete? 
Om jag äter med tacksamhet, varför blir jag då kritiserad för något som jag tackar Gud för? 
Alltså: om ni äter eller dricker eller vad ni än gör, så gör allt till Guds ära. 
Väck inte anstöt vare sig hos judar eller greker eller i Guds församling. 
Själv försöker jag i allt foga mig efter alla och söker inte mitt eget bästa utan de mångas, för att de ska bli frälsta. 
