Lukasevangeliet.
21.
Jesus lyfte blicken och såg hur de rika lade sina gåvor i offerkistan. 
Men han såg också hur en fattig änka lade i två små kopparmynt. 
Då sade han: "Jag säger er sanningen: Den här fattiga änkan gav mer än alla de andra. 
Alla andra gav av sitt överflöd i offerkistan, men hon gav i sin fattigdom allt hon hade att leva på." 
När några talade om hur templet var utsmyckat med vackra stenar och tempelgåvor, sade Jesus: 
"Detta som ni ser – det ska komma dagar då här inte lämnas sten på sten. Allt ska rivas ner." 
Då frågade de honom: "Mästare, när ska det ske? Och vad blir tecknet när det ska hända?" 
Han svarade: "Se till att ni inte blir vilseledda. Många ska komma i mitt namn och säga: Jag är Messias, och: Tiden är nära. Följ dem inte! 
Och när ni får höra om krig och uppror, så bli inte förskräckta. Sådant måste först hända, men slutet kommer inte genast." 
Sedan sade han till dem: "Folk ska resa sig mot folk och rike mot rike. 
Det ska bli stora jordbävningar och svält och pest på den ena platsen efter den andra, och skrämmande syner och väldiga tecken från himlen. 
Men innan allt detta händer ska man gripa och förfölja er. Man ska utlämna er åt synagogor och fängelser och ställa er inför kungar och ståthållare för mitt namns skull. 
Då får ni tillfälle att vittna. 
Bestäm er för att inte förbereda några försvarstal, 
för jag ska ge er en mun och en vishet som ingen av era fiender ska kunna stå emot eller säga emot. 
Ni kommer att bli förrådda till och med av föräldrar och syskon och släktingar och vänner, och en del av er ska man döda. 
Och ni kommer att bli hatade av alla för mitt namns skull. 
Men inte ett hår på ert huvud ska gå förlorat. 
Genom att stå fasta ska ni vinna era själar. 
När ni ser Jerusalem omringas av armeer, då vet ni att dess förstörelse är nära. 
Då måste de som är i Judeen fly till bergen, och de som är inne i staden måste lämna den, och de som är ute på landet får inte gå in i staden. 
Det är straffets tid, då allt som är skrivet ska gå i uppfyllelse. 
Ve dem som väntar barn eller ammar under de dagarna, för landet ska drabbas av stor nöd och vredesdomen ska nå detta folk. 
De ska falla för svärdsegg och föras bort som fångar till alla hednafolk, och Jerusalem ska trampas av hedningar tills hedningarnas tider är fullbordade. 
Tecken ska visa sig i solen och månen och stjärnorna, och på jorden ska folken gripas av ångest och stå rådlösa vid havets och vågornas dån. 
Människor ska tappa andan av skräck i väntan på det som ska drabba världen, för himlens makter ska skakas. 
Då ska man se Människosonen komma i ett moln med stor makt och härlighet. 
Men när det här börjar hända, så räta på er och lyft era huvuden, för er befrielse närmar sig." 
Han gav dem också en liknelse: "Se på fikonträdet och alla andra träd. 
När ni ser att de knoppas, förstår ni av er själva att sommaren redan är nära. 
På samma sätt vet ni, när ni ser detta hända, att Guds rike är nära. 
Jag säger er sanningen: Det här släktet ska inte förgå förrän allt detta sker. 
Himmel och jord ska förgå, men mina ord ska aldrig förgå. 
Men akta er för att tynga era hjärtan med festande, rus och livets bekymmer så att den dagen plötsligt drabbar er 
som en snara, för den ska drabba alla som bor över hela jorden. 
Var ständigt vakna och be om kraft att undfly allt som ska ske och kunna bestå inför Människosonen." 
Under dagarna var han i templet och undervisade, men på kvällarna gick han ut och övernattade på det berg som kallas Olivberget. 
Och tidigt på morgonen kom allt folket till honom i templet för att lyssna på honom. 
