Job.
36.
Elihu fortsatte. Han sade: 
Ha lite tålamod, jag har mer att säga till Guds försvar. 
Jag vill hämta min insikt från fjärran och hävda min skapares rättfärdighet. 
Mina ord är sannerligen inte falska, en som har full insikt är med dig. 
Se, Gud är väldig och förkastar ingen, han är väldig i sitt förstånds kraft. 
Den gudlöse låter han inte leva, men de nödställda skaffar han rätt. 
Han tar inte sina ögon från de rättfärdiga. Han låter dem trona i kungars krets, upphöjda för evigt. 
Men läggs de bundna i kedjor och fångas i eländets snaror, 
så vill han visa dem vad de har gjort och vilka brott de i trots har begått. 
Han öppnar deras öra för tuktan och manar dem att vända om från synden. 
Om de lyssnar och tjänar honom, får de framleva sina dagar i lycka och sina år i ljuvlig ro. 
Men om de inte lyssnar, ska de drabbas av svärdet och gå under i sitt oförstånd. 
De som har gudlösa hjärtan tar till vrede, de ropar inte på hjälp när han binder dem. 
De ska dö i sin ungdom och sluta sitt liv bland horkarlar i avgudatempel. 
Genom lidandet vill han rädda den som lider och genom nöden öppna hans öra. 
Också dig vill han locka ut ur nödens gap till en rymlig plats utan betryck och duka ditt bord med utsökta rätter. 
Men du är fylld av ogudaktighetens dom, dom och rättvisa håller dig fast. 
Låt inte vreden locka dig att håna, och låt inte en stor lösensumma förleda dig. 
Kan ditt rop och alla kraftansträngningar frita dig från nöd? 
Längta inte efter den natt då folken ska ryckas från sin plats. 
Akta dig, vänd dig inte till ondskan, som du valt i stället för lidande. 
Se, Gud är upphöjd i sin kraft. Var finns en lärare som han? 
Vem har anvisat honom hans väg, och vem kan säga: ”Du har gjort orätt”? 
Kom ihåg att upphöja hans verk som människorna besjunger, 
som alla människor ser, som de betraktar om än i fjärran. 
Se, Gud är för hög för vårt förstånd, hans år är fler än någon kan utforska. 
Vattnets droppar drar han uppåt, de strilar som regn från dimman. 
Det strömmar från skyarna och droppar i mängd över människor. 
Kan någon förstå hur molnen breder ut sig, förstå dundret från hans hydda? 
Se, han sprider sina blixtars ljus omkring sig och döljer havets djup. 
Genom dem dömer han folken, men ger också mat i överflöd. 
Han höljer sina händer i blixtars ljus och befaller dem att träffa sitt mål. 
Hans dunder bär bud om honom, även boskapen vet vad som väntar. 
