Esra.
10.
Medan Esra bad och bekände där han låg gråtande framför Guds hus samlades män, kvinnor och barn omkring honom, en mycket stor skara av Israels folk, och folket grät bittert. 
Shekanja, Jehiels son, av Ulams barn, sade till Esra: ”Vi har varit otrogna mot vår Gud genom att ta oss främmande kvinnor från de andra folken här i landet. Men det finns fortfarande hopp för Israel trots detta. 
Låt oss nu sluta förbund med vår Gud att skicka bort alla sådana kvinnor och deras barn, enligt rådet från min Herre och dem som fruktar vår Guds bud. Låt oss följa lagen. 
Stå upp, för den uppgiften faller på dig, och vi ska vara med dig. Fatta mod och gå till handling!” 
Då reste sig Esra och lät de främsta bland prästerna och leviterna och hela Israel avlägga en ed att de skulle göra som man hade sagt. Och de svor eden. 
Sedan reste Esra sig från platsen framför Guds hus och gick in i Johanans, Eljashibs sons, tempelkammare. När han hade kommit dit kunde han varken äta eller dricka, så sörjde han över den otrohet som de hemkomna fångarna hade gjort sig skyldiga till. 
I Juda och Jerusalem lät man utropa bland alla som kommit tillbaka från fångenskapen att de skulle samlas i Jerusalem. 
Alla som inte kom inom tre dagar enligt furstarnas och de äldstes beslut skulle få allt han ägde förstört och själv bli utesluten ur de hemkomnas församling. 
Då samlades alla Juda och Benjamins män i Jerusalem på den tredje dagen, det vill säga den tjugonde dagen i nionde månaden. Hela folket slog sig ner på den öppna platsen vid Guds hus, och de darrade både på grund av saken det gällde och av regnskurarna. 
Prästen Esra steg fram och sade till dem: ”Ni har varit otrogna och tagit er främmande kvinnor och där-igenom ökat Israels skuld. 
Men bekänn nu inför Herren, era fäders Gud, och gör hans vilja. Avskilj er från de andra folken här i landet och från de främmande kvinnorna.” 
Då svarade hela församlingen med hög röst: ”Ja! Vi måste göra som du säger. 
Men det är mycket folk här, och nu är det regntid och man klarar inte att stå här ute. Det här ärendet kan inte slutföras på en dag eller två, för vi är många som har syndat på detta sätt. 
Låt därför våra ledare agera för hela folket. Och låt alla i våra städer som tagit sig främmande kvinnor infinna sig på bestämda tider, tillsammans med de äldste och domarna i varje stad, tills vi har vänt bort ifrån oss vår Guds vrede som brinner på grund av detta. 
Endast Jonatan, Asaels son, och Jaseja, Tikvas son, gick emot detta, och Meshullam tillsammans med leviten Shabbetai understödde dem. 
Men de som hade kommit tillbaka från fångenskapen gjorde som man hade sagt. Man utsåg prästen Esra och några av huvudmännen för familjerna, alla namngivna. På första dagen i tionde månaden satte de sig för att undersöka saken, 
och den första dagen i första månaden var de klara med alla de män som hade tagit sig främmande kvinnor. 
Bland prästernas söner visade det sig att följande hade tagit sig främmande kvinnor: Av Jeshuas, Josadaks sons, barn och hans bröder: Maaseja, Elieser, Jarib och Gedalja. 
De gav sin hand på att de skulle skicka bort sina kvinnor från sig och ge en bagge som skuldoffer för den skuld de hade dragit på sig. 
Av Immers barn: Hanani och Sebadja, 
av Harims barn: Maaseja, Elia, Shemaja, Jehiel och Uzzia, 
av Pashurs barn: Eljoenaj, Maaseja, Ismael, Netanel, Josabad och Eleasa. 
Av leviterna: Josabad, Shimei och Kelaja, som också hette Kelita, Petaja, Juda och Elieser, 
av sångarna: Eljashib, av dörrvakterna: Shallum, Telem och Uri. 
Av det övriga Israel: av Paroshs barn: Ramja, Issia, Malkia, Mijamin, Eleasar, Malkia och Benaja, 
av Elams barn: Mattanja, Sakarja, Jehiel, Abdi, Jeremot och Elia, 
av Sattus barn: Eljoenaj, Eljashib, Mattanja, Jeremot, Sabad och Aziza, 
av Bebajs barn: Johanan, Hananja, Sabbaj, Atlaj, 
av Banis barn: Mesullam, Malluk, Adaja, Jashub, Sheal och Jeremot, 
av Pahat-Moabs barn: Adna och Kelal, Benaja, Maaseja, Mattanja, Besalel, Binnuj och Manasse, 
vidare Harims barn: Elieser, Ishia, Malkia, Shemaja, Simeon, 
Benjamin, Malluk och Shemarja, 
av Hashums barn: Mattenaj, Mattata, Sabad, Elifelet, Jeremaj, Manasse, Shimei, 
av Banis barn: Maadaj, Amram och Uel, 
Benaja, Bedeja, Keluhi, 
Vanja, Meremot, Eljashib, 
Mattanja, Mattenaj och Jaasu, 
vidare Bani, Binnuj, Shimei, 
vidare Shelemja, Natan och Adaja, 
Maknadbaj, Shashaj, Sharaj, 
Azarel, Shelemja, Shemarja, 
Shallum, Amarja, Josef, 
av Nebos barn: Jegiel, Mattitja, Sabad, Sebina, Jaddu, Joel och Benaja. 
Alla dessa hade tagit sig främmande kvinnor. Bland dessa fanns kvinnor som hade fött barn. 
