Matteusevangeliet.
25.
Då ska himmelriket bli som när tio jungfrur tog sina lampor och gick ut för att möta brudgummen. 
Fem av dem var oförståndiga och fem var kloka. 
De oförståndiga tog sina lampor men tog inte med sig någon olja, 
medan de kloka tog olja i kärlen tillsammans med sina lampor. 
När brudgummen dröjde blev de alla dåsiga och somnade. 
Vid midnatt hördes ett rop: Brudgummen är här! Gå ut och möt honom! 
Då vaknade alla jungfrurna och gjorde i ordning sina lampor. 
De oförståndiga sade till de kloka: Ge oss av er olja, våra lampor slocknar! 
De kloka svarade: Den skulle inte räcka både till oss och till er. Gå i stället till dem som säljer och köp. 
Men när de hade gått i väg för att köpa kom brudgummen, och de som var redo gick med honom in till bröllopsfesten. Och dörren stängdes. 
Till slut kom de andra jungfrurna tillbaka och sade: Herre, Herre, öppna för oss! 
Men han svarade: Jag säger er sanningen: Jag känner er inte. 
Håll er därför vakna, för ni vet inte vilken dag eller timme han kommer. 
Det ska bli som när en man skulle resa utomlands. Han kallade till sig sina tjänare och anförtrodde dem sin förmögenhet. 
En gav han fem talenter, en annan två och en tredje en talent, åt var och en efter hans förmåga. Sedan reste han bort. 
Den som hade fått fem talenter gick genast och gjorde affärer med dem och tjänade fem talenter till. 
Den som hade fått två talenter tjänade på samma sätt två till. 
Men den som fått en talent gick bort och grävde ner den i jorden och gömde sin herres pengar. 
En lång tid därefter kom tjänarnas herre och krävde redovisning av dem. 
Den som hade fått fem talenter kom då och bar fram fem talenter till och sade: Herre, du anförtrodde mig fem talenter. Här är fem till som jag har tjänat. 
Hans herre sade till honom: Bra, du gode och trogne tjänare! Du var trogen i det lilla, jag ska sätta dig över mycket. Gå in i din herres glädje! 
Så kom den som hade fått två talenter fram och sade: Herre, du anförtrodde mig två talenter. Här är två till som jag har tjänat. 
Hans herre sade till honom: Bra, du gode och trogne tjänare! Du var trogen i det lilla, jag ska sätta dig över mycket. Gå in i din herres glädje! 
Även den som hade fått en talent kom fram. Han sade: Herre, jag visste att du är en hård man som skördar där du inte har sått och samlar in där du inte har strött ut. 
Jag var rädd, så jag gick och gömde din talent i jorden. Här har du vad som är ditt. 
Hans herre svarade honom: Du usle och late tjänare! Visste du att jag skördar där jag inte har sått och samlar in där jag inte har strött ut? 
Då skulle du ha satt in mina pengar på banken, så att jag hade fått igen det som är mitt med ränta när jag kom. 
Ta nu ifrån honom talenten och ge den till honom som har tio talenter. 
Var och en som har ska få, och det i överflöd, men den som inget har ska bli fråntagen också det han har. 
Och kasta ut den oduglige tjänaren i mörkret här utanför. Där ska man gråta och gnissla tänder. 
När Människosonen kommer i sin härlighet och alla änglar med honom, då ska han sätta sig på sin härlighets tron. 
Och alla folk ska samlas inför honom, och han ska skilja dem från varandra som herden skiljer fåren från getterna. 
Och han ska ställa fåren på sin högra sida och getterna på den vänstra. 
Då ska Kungen säga till dem som står på hans högra sida: Kom, ni min Fars välsignade, och ta emot det rike som stått berett för er sedan världens skapelse. 
För jag var hungrig och ni gav mig att äta. Jag var törstig och ni gav mig att dricka. Jag var främling och ni tog emot mig. 
Jag var naken och ni klädde mig. Jag var sjuk och ni besökte mig. Jag var i fängelse och ni kom till mig. 
Då ska de rättfärdiga svara honom: Herre, när såg vi dig hungrig och gav dig att äta, eller törstig och gav dig att dricka? 
Och när såg vi dig som främling och tog emot dig, eller naken och klädde dig? 
Och när såg vi dig sjuk eller i fängelse och kom till dig? 
Då ska Kungen svara dem: Jag säger er sanningen: Allt vad ni har gjort för en av dessa mina minsta bröder, det har ni gjort för mig. 
Sedan ska han säga till dem som står på den vänstra sidan: Gå bort från mig, ni förbannade, till den eviga elden som är beredd åt djävulen och hans änglar. 
För jag var hungrig och ni gav mig inte att äta. Jag var törstig och ni gav mig inte att dricka. 
Jag var främling och ni tog inte emot mig, naken och ni klädde mig inte, sjuk och i fängelse och ni besökte mig inte. 
Då ska de svara: Herre, när såg vi dig hungrig eller törstig eller som främling eller naken eller sjuk eller i fängelse och hjälpte dig inte? 
Då ska han svara dem: Jag säger er sanningen: Allt vad ni inte har gjort för en av dessa minsta, det har ni inte heller gjort för mig. 
Och dessa ska gå bort till evigt straff, men de rättfärdiga till evigt liv." 
