Andra Korintierbrevet.
4.
Därför, när vi genom Guds barmhärtighet har denna tjänst, så ger vi inte upp. 
Vi har tagit avstånd från allt hemligt och skamligt och använder inga knep. Vi förfalskar inte Guds ord, utan lägger öppet fram sanningen och överlämnar oss inför Gud åt varje människas samvete. 
Om vårt evangelium är dolt, så är det dolt för dem som går förlorade. 
Den här världens gud har förblindat de otroendes sinnen så att de inte ser ljuset som strålar från evangeliet om Kristi härlighet, han som är Guds avbild. 
Vi predikar inte oss själva, utan Jesus Kristus som Herren och oss som era tjänare för Jesu skull. 
Gud som sade: "Ljus ska lysa ur mörkret", han har lyst upp våra hjärtan för att kunskapen om Guds härlighet som strålar från Kristi ansikte ska sprida sitt ljus. 
Men denna skatt har vi i lerkärl, för att den väldiga kraften ska vara Guds och inte komma från oss. 
Vi är ständigt trängda men inte instängda, rådvilla men inte rådlösa, 
förföljda men inte övergivna, nerslagna men inte utslagna. 
Alltid bär vi Jesu död i vår kropp, för att också Jesu liv ska bli synligt i vår kropp. 
Vi som lever utlämnas ständigt åt döden för Jesu skull, för att också Jesu liv ska uppenbaras i vår dödliga kropp. 
Så verkar döden i oss, och livet i er. 
Men vi har samma trons Ande som i skriftordet: Jag tror, därför talar jag. Även vi tror, och därför talar vi. 
Vi vet ju att han som uppväckte Herren Jesus också ska uppväcka oss med Jesus och låta oss träda fram tillsammans med er. 
Allt sker för er skull, för att nåden ska nå allt fler och få tacksägelsen att flöda över till Guds ära. 
Därför ger vi inte upp. Även om vår yttre människa bryts ner, förnyas vår inre människa dag för dag. 
Vår nöd, som är kortvarig och väger lätt, bereder åt oss en väldig och överväldigande härlighet som väger tungt och varar för evigt. 
Vi riktar inte blicken mot det synliga, utan mot det osynliga. Det synliga är förgängligt, men det osynliga är evigt. 
