Hosea.
14.
Samaria ska stå med skuld, för hon har varit upprorisk mot sin Gud. Invånarna ska falla för svärd, deras späda barn ska bli krossade, deras havande kvinnor uppristade. 
Vänd om, Israel, till Herren din Gud, för genom din missgärning har du kommit på fall. 
Ta med er ord och vänd om till Herren, säg till honom: ”Förlåt oss all vår skuld och ta nådigt emot oss. Då ska vi ge dig en frukt från våra läppar. 
Assur kan inte rädda oss, vi ska inte sitta upp på stridshästar. Vi ska aldrig mer säga: ’Vår Gud’ till våra händers verk, för hos dig får den faderlöse barmhärtighet.” 
Jag vill hela dem från deras avfall, jag vill älska dem generöst, för min vrede har vänt sig ifrån dem. 
Jag ska bli som dagg för Israel, han ska blomstra som en lilja och skjuta rötter som Libanon. 
Hans skott ska breda ut sig, han ska bli som olivträdet i skönhet, han ska dofta som Libanon. 
De som bor i hans skugga ska återvända. De ska odla säd igen och grönska som vinstockar. Hans namn ska vara som Libanons vin. 
Efraim, vad har jag mer med avgudar att göra? Jag ska svara honom och ta mig an honom. Jag är som en grönskande cypress, hos mig finner du din frukt. 
Den som är vis förstår detta, den förståndige besinnar det, för Herrens vägar är rätta och där vandrar de rättfärdiga. Men syndarna kommer där på fall.
