Jeremia.
22.
Så sade Herren: Gå ner till Juda kungs palats och tala där dessa ord 
och säg: Hör Herrens ord, du Juda kung som sitter på Davids tron, du och dina tjänare och ditt folk som går in genom dessa portar! 
Så säger Herren: Utöva rätt och rättfärdighet och rädda den plundrade ur förtryckarens hand. Kränk inte främlingen, den faderlöse och änkan och bruka inte våld mot dem. Spill inte oskyldigt blod på denna plats! 
För om ni verkligen handlar efter detta ord, ska kungar som sitter på Davids tron dra in genom portarna till detta hus med vagnar och hästar, följda av sina tjänare och sitt folk. 
Men om ni inte hör dessa ord svär jag vid mig själv, säger Herren, att detta hus ska läggas i ruiner. 
För så säger Herren om Juda kungahus: Du är som Gilead för mig, som Libanons topp. Men jag ska sannerligen göra dig till en öken, till städer där ingen bor. 
Jag ska inviga fördärvare mot dig, var och en med sina vapen, och de ska hugga ner dina ståtliga cedrar och kasta dem i elden. 
Många hednafolk ska gå förbi denna stad och fråga varandra: ”Varför har Herren gjort så mot denna stora stad?” 
Man ska då svara: ”Därför att de övergav förbundet med Herren sin Gud och tillbad andra gudar och tjänade dem.” 
Gråt inte över den döde, sörj honom inte. Gråt i stället över honom som vandrar bort, för han ska aldrig mer komma tillbaka och se det land där han föddes. 
För så säger Herren om Josias son Shallum, Juda kung som blev kung efter sin far Josia och som har dragit bort från denna plats: Han ska aldrig mer komma tillbaka hit. 
Han ska dö på den plats dit han förts i fångenskap, och aldrig mer återse detta land. 
Ve den som bygger sitt hus med orätt och sina salar med orättfärdighet, som låter sin nästa arbeta för ingenting och inte ger honom hans lön. 
Ve den som säger: ”Jag vill bygga mig ett stort hus med rymliga salar” och gör sig stora fönster, klär huset med cederträ och målar det rött med dyrbar färg! 
Är det att vara kung, att tävla med cederträ? Din far åt och drack, men han utövade rätt och rättfärdighet, och då gick det honom väl. 
Han skaffade rätt åt den bedrövade och den fattige, och då gick allt väl. Är inte det att känna mig? säger Herren. 
Men dina ögon och ditt hjärta ser bara efter egen vinning och att spilla oskyldigt blod, att utöva förtryck och våld. 
Därför säger Herren så om Jojakim, Josias son, Juda kung: Ingen ska hålla dödsklagan efter honom och ropa: ”O, min broder! O, min syster!” Ingen ska hålla dödsklagan efter honom och ropa: ”O, herre! O, hur ståtlig han var!” 
Som man begraver en åsna ska han begravas. Han ska släpas bort och kastas ut, långt utanför Jerusalems portar. 
Gå upp på Libanon och ropa, höj din röst i Bashan och ropa från Abarim, för alla dina älskare är krossade. 
Jag talade till dig när det gick dig väl, men du sade: ”Jag vill inte lyssna.” Sådan har du varit ända från din ungdom, du har inte velat lyssna till min röst. 
Alla dina herdar ska vallas av vinden, och dina älskare ska gå i fångenskap. Då ska du vara skamsen och förödmjukad för all din ondskas skull. 
Du som bor på Libanon och har ditt näste i cedrarna, hur ska du inte jämra dig när värkarna drabbar dig och ångest som hos en födande kvinna! 
Så sant jag lever, säger Herren: Även om du Konja, Jojakims son, Juda kung, vore en signetring på min högra hand, skulle jag ändå rycka bort dig därifrån. 
Jag ska överlämna dig till dem som vill ta ditt liv och som du är rädd för, nämligen Babels kung Nebukadressar och kaldeerna. 
Jag ska slunga bort dig och din mor som har fött dig till ett annat land där ni inte är födda, och där ska ni dö. 
De ska inte få komma tillbaka till det land dit de längtar att återvända. 
Är då denne Konja ett föraktat, krossat kärl, en kruka som ingen vill ha? Varför har han och hans avkomlingar slungats ut och kastats bort till ett land som de inte känner? 
O land, land, land, hör Herrens ord! 
Så säger Herren: Skriv upp den mannen som barnlös, som en man som inte lyckas under sin livstid. För ingen av hans avkomlingar ska lyckas sitta på Davids tron och råda över Juda i framtiden. 
