Matteusevangeliet.
20.
Himmelriket är som en husbonde som gick ut tidigt på morgonen för att leja arbetare till sin vingård. 
Han kom överens med dem om en dagslön på en denar och skickade dem till sin vingård. 
Vid tredje timmen gick han ut och såg några andra stå sysslolösa på torget. 
Han sade till dem: Gå till vingården, ni också! Jag ska ge er en rättvis lön. 
Och de gick. Vid sjätte och nionde timmen gick han ut igen och gjorde likadant. 
Även vid elfte timmen gick han ut och fann några andra som stod där, och han sade till dem: Varför står ni här sysslolösa hela dagen? 
De svarade honom: Därför att ingen har lejt oss. Han sade då till dem: Gå till vingården, ni också! 
På kvällen sade vingårdens herre till sin förvaltare: Kalla på arbetarna och ge dem deras lön, men börja med de sista och sluta med de första. 
De som hade blivit lejda vid elfte timmen kom då fram och fick var sin denar. 
När sedan de första kom trodde de att de skulle få mer, men de fick också en denar. 
När de fick den, klagade de på husbonden och sade: 
De där som kom sist har arbetat en enda timme, och du har jämställt dem med oss som har stått ut med dagens slit och hetta. 
Han svarade en av dem: Min vän, jag är inte orättvis mot dig. Var du inte överens med mig om en denar? 
Ta det som är ditt och gå. Men jag vill ge den siste lika mycket som jag gav dig. 
Får jag inte göra som jag vill med det som är mitt? Eller ser du med onda ögon på att jag är god? 
Så ska de sista bli de första och de första bli de sista." 
När Jesus var på väg upp till Jerusalem, tog han de tolv lärjungarna åt sidan och sade till dem där på vägen: 
"Se, vi går upp till Jerusalem, och Människosonen kommer att överlämnas till översteprästerna och de skriftlärda. De ska döma honom till döden 
och utlämna honom åt hedningarna till att hånas och gisslas och korsfästas. Och på tredje dagen ska han uppstå." 
Då kom modern till Sebedeus söner fram till Jesus tillsammans med sina söner. Hon föll på knä och ville be honom om något. 
Han frågade henne: "Vad vill du?" Hon sade till honom: "Lova att mina båda söner här får sitta bredvid dig i ditt rike, den ene på din högra sida och den andre på din vänstra." 
Jesus svarade: "Ni vet inte vad ni ber om. Kan ni dricka den bägare som jag ska dricka?" De svarade: "Det kan vi." 
Jesus sade till dem: "Ni ska få dricka min bägare. Men platserna på min högra och min vänstra sida är det inte min sak att ge bort. De ska ges åt dem som min Far har berett dem för." 
När de tio andra fick höra det, blev de upprörda över de båda bröderna. 
Men Jesus kallade dem till sig och sade: "Ni vet att folkens ledare beter sig som herrar över dem och att stormännen härskar över dem. 
Men så ska det inte vara bland er. Nej, den som vill vara störst bland er ska vara de andras tjänare, 
och den som vill vara främst bland er ska vara de andras slav. 
Så har inte heller Människosonen kommit för att bli betjänad, utan för att tjäna och ge sitt liv till lösen för många." 
När de var på väg ut ur Jeriko följde mycket folk med honom. 
Två blinda satt där vid vägen, och när de fick höra att Jesus gick förbi ropade de: "Förbarma dig över oss, Herre, Davids son!" 
Folket sade åt dem strängt att vara tysta, men de ropade bara ännu högre: "Förbarma dig över oss, Herre, Davids son!" 
Jesus stannade och kallade dem till sig och frågade: "Vad vill ni att jag ska göra för er?" 
De svarade honom: "Herre, öppna våra ögon!" 
Då förbarmade sig Jesus och rörde vid deras ögon. Genast kunde de se, och de följde honom. 
