Psaltaren.
95.
Kom, låt oss ropa till Herren, jubla till vår frälsnings klippa! 
Låt oss träda fram för hans ansikte med tacksägelse, jubla till honom med lovsång, 
för Herren är en stor Gud, en stor kung över alla gudar. 
Han har jordens djup i sin hand, och bergens toppar är hans. 
Hans är havet som han har gjort, och det torra som hans händer format. 
Kom, låt oss falla ner och tillbe, böja knä för Herren vår Skapare, 
för han är vår Gud och vi är folket i hans hjord, fåren i hans vård. I dag, om ni hör hans röst, 
förhärda inte era hjärtan som vid Meriba, som på Massas dag i öknen, 
där era fäder frestade mig och prövade mig fast de sett mina gärningar. 
I fyrtio år var jag vred på det släktet, och jag sade: "De är ett folk med vilsna hjärtan, de känner inte mina vägar." 
Så svor jag i min vrede: "De ska aldrig komma in i min vila." 
