Lukasevangeliet.
17.
Jesus sade till sina lärjungar: "Förförelserna måste komma, men ve den genom vilken de kommer! 
Det hade varit bättre för honom att få en kvarnsten hängd om halsen och bli kastad i havet än att han förleder en av dessa små. 
Var på er vakt! Om din broder syndar, så tillrättavisa honom, och om han ångrar sig, så förlåt honom. 
Även om han syndar mot dig sju gånger om dagen och kommer tillbaka till dig sju gånger och säger: Jag ångrar mig, så ska du förlåta honom." 
Då sade apostlarna till Herren: "Ge oss mer tro!" 
Herren svarade: "Om ni har tro, bara som ett senapskorn, ska ni kunna säga till det här mullbärsträdet: Ryck upp dig med rötterna och plantera dig i havet! Och det skulle lyda er. 
Om någon av er har en tjänare som plöjer eller vallar får, säger han då när tjänaren kommer hem från marken: Kom nu och sätt dig till bords? 
Säger han inte snarare: Laga något till kvällsmat åt mig, och fäst upp dina kläder och passa upp mig medan jag äter och dricker. Sedan kan du själv äta och dricka. 
Inte tackar han tjänaren för att han gjorde det han fick i uppdrag? 
På samma sätt ska också ni säga, när ni har gjort allt som ni fått i uppdrag: Vi är odugliga tjänare. Vi har bara gjort vår plikt." 
På sin vandring mot Jerusalem tog Jesus vägen mellan Samarien och Galileen. 
När han var på väg in i en by möttes han av tio spetälska män. De stannade på avstånd 
och ropade: "Jesus, Mästare, förbarma dig över oss!" 
Han såg dem och sade till dem: "Gå och visa er för prästerna." Och medan de var på väg dit, blev de rena. 
När en av dem såg att han var botad, vände han tillbaka och prisade Gud med hög röst 
och föll ner på sitt ansikte för Jesu fötter och tackade honom. Han var samarier. 
Jesus frågade honom: "Blev inte alla tio rena? Var är de nio andra? 
Fanns det ingen som vände tillbaka för att ge Gud äran utom den här främlingen?" 
Och han sade till honom: "Res dig och gå. Din tro har frälst dig." 
Då Jesus blev tillfrågad av fariseerna om när Guds rike skulle komma, svarade han: "Guds rike kommer inte så att man kan se det med ögonen. 
Ingen ska kunna säga: Se, här är det, eller: Där är det. Nej, Guds rike är mitt ibland er." 
Till lärjungarna sade han: "Det ska komma en tid då ni längtar efter att få se en enda av Människosonens dagar, men ni kommer inte att få det. 
Man ska säga till er: Se, där är han! eller: Här är han. Men gå inte dit och följ inte med. 
För liksom blixten flammar till och lyser från himlens ena ände till den andra, så ska Människosonen vara på sin dag. 
Men först måste han lida mycket och bli förkastad av det här släktet. 
Så som det var på Noas tid, så ska det vara under Människosonens dagar. 
Folk åt och drack, gifte sig och blev bortgifta, ända till den dag då Noa gick in i arken. Då kom floden och gjorde slut på dem alla. 
På samma sätt var det på Lots tid: de åt och drack, köpte och sålde, planterade och byggde, 
men den dag då Lot lämnade Sodom regnade eld och svavel från himlen och gjorde slut på dem alla. 
På samma sätt ska det bli den dag då Människosonen uppenbarar sig. 
Den dagen ska den som är uppe på taket och har sina saker i huset inte gå ner och hämta dem. På samma sätt ska den som är ute på åkern inte återvända hem. 
Tänk på Lots hustru! 
Den som försöker bevara sitt liv ska mista det, men den som mister sitt liv, han ska rädda det. 
Jag säger er: Den natten ska två ligga i samma säng. Den ene ska tas med och den andre lämnas kvar. 
Två kvinnor ska mala tillsammans. Den ena ska tas med och den andra lämnas kvar." 
De frågade honom: "Var då, Herre?" Han svarade dem: "Där kroppen ligger, där samlas gamarna." 
