Första Moseboken.
34.
Men Dina, den dotter som Lea hade fött åt Jakob, gick ut för att träffa flickorna i landet. 
Shekem som var son till hivén Hamor, fursten i landet, fick se henne och tog henne. Han låg med henne och förnedrade henne. 
Men hans hjärta fäste sig vid Jakobs dotter Dina. Han älskade flickan och talade vänligt med henne. 
Och Shekem sade till sin far Hamor: ”Skaffa mig den flickan till hustru.” 
Jakob fick höra att hans dotter Dina hade blivit orenad, men eftersom hans söner var ute på marken med boskapen teg Jakob tills de kom hem. 
Men Shekems far Hamor gick ut till Jakob för att tala med honom. 
När Jakobs söner kom hem från marken och fick höra vad som hänt, kände de sorg och vrede över vad Shekem gjort. Att han hade legat med Jakobs dotter var en dårskap i Israel, något som inte fick ske. 
Men Hamor talade med dem och sade: ”Min son Shekem har fäst sig vid er syster. Ge henne åt honom till hustru. 
Gift in er hos oss. Ge oss era döttrar så kan ni ta våra döttrar till hustrur. 
Slå er ner hos oss och landet ska ligga öppet för er. Bo här och flytta omkring och skaffa er ägodelar.” 
Och Shekem sade till hennes far och hennes bröder: ”Låt mig finna nåd för era ögon. Det ni begär vill jag ge er. 
Begär av mig hur stor brudgåva och annan gåva som helst. Jag vill ge vad ni fordrar av mig. Ge mig bara flickan till hustru.” 
Jakobs söner svarade Shekem och hans far Hamor med list, eftersom han hade orenat deras syster Dina. 
De sade till dem: ”Vi kan inte gå med på att ge vår syster åt en man som har förhud. Det skulle vara en skam för oss. 
Vi kan göra er till viljes bara på det villkoret att ni blir som vi och att alla män bland er låter omskära sig. 
Då ska vi ge er våra döttrar och ta era döttrar till hustrur, vi ska bo bland er och bli ett enda folk med er. 
Men om ni inte lyssnar till oss och inte låter er omskäras, kommer vi att ta vår syster och dra bort.” 
Hamor och hans son Shekem tyckte att deras förslag lät bra. 
Och den unge mannen dröjde inte med att göra som de sade, eftersom han var kär i Jakobs dotter. Och han var mer ansedd i sin fars hus än någon annan. 
Hamor och hans son Shekem gick till stadsporten och talade till männen i staden. De sade: 
”Dessa män är fredligt sinnade mot oss. De kan få bo i landet och flytta omkring här. Landet har ju gott om utrymme för dem. Vi tar deras döttrar till hustrur åt oss och ger dem våra döttrar. 
Men endast på ett villkor kommer männen att göra oss till viljes och bo bland oss och bli ett enda folk med oss: att alla män hos oss blir omskurna liksom de är omskurna. 
Då kommer deras boskap och egendom och alla deras dragdjur att tillhöra oss. Låt oss därför göra dem till viljes så att de bor kvar bland oss.” 
Och folket lydde Hamor och hans son Shekem. Alla män som bodde innanför stadsporten lät omskära sig. 
Men på tredje dagen, när männen var sjuka av såren, tog Jakobs två söner Simeon och Levi, Dinas bröder, var sitt svärd och överföll oväntat staden och dödade alla av manligt kön. 
Även Hamor och hans son Shekem dödade de med svärd och tog med sig Dina ut ur Shekems hus och gav sig i väg. 
Och Jakobs söner gick fram över de slagna och plundrade staden eftersom deras syster hade blivit orenad. 
De tog deras får, kor och åsnor, både det som fanns i staden och det som fanns ute på fälten. 
Alla deras ägodelar och alla deras barn och kvinnor förde de bort som byte tillsammans med allt annat som fanns i husen. 
Men Jakob sade till Simeon och Levi: ”Ni har dragit olycka över mig och gjort mig förhatlig för dem som bor i landet, kananeerna och perisseerna. Jag har bara några få män. Nu går de samman mot mig och slår ihjäl mig. Både jag och mitt hus kommer att förgöras.” 
Men de svarade: ”Ska man då få behandla vår syster som en hora?” 
