Hesekiel.
30.
Herrens ord kom till mig: 
”Människobarn, profetera och säg: Så säger Herren Gud: Jämra er: Ve oss, vilken dag! 
För dagen är nära, Herrens dag är nära, en mulen dag, då hednafolkens stund är inne. 
Ett svärd ska komma över Egypten, och Nubien ska gripas av ångest när de slagna faller i Egypten, dess rikedomar förs bort och dess grundvalar rivs upp. 
Nubier, puteer och ludeer och hela skaran av främmande folk och libyer och förbundslandets söner ska tillsammans med dem falla för svärd. 
Så säger Herren: Egyptens försvarare ska falla, deras stolta makt ska störtas. Från Migdol till Assuan ska de som bor där falla för svärd, säger Herren Gud. 
Deras land ska ligga öde bland ödelagda länder, och deras städer ska ligga bland ödelagda städer. 
De ska inse att jag är Herren, när jag sätter eld på Egypten och låter krossa alla dess hjälpare. 
På den dagen ska sändebud på fartyg dra ut från mig för att skrämma Nubien mitt i dess trygghet. Man ska där gripas av ångest som på Egyptens dag, för se, det kommer. 
Så säger Herren Gud: Jag ska göra slut på Egyptens överflöd genom Nebukadressar, Babels kung. 
Han och hans folk med honom, de grymmaste bland hednafolken, ska föras dit för att fördärva landet. De ska dra sina svärd mot Egypten och fylla landet med slagna. 
Jag ska göra floderna till torr mark och sälja landet i onda mäns händer. Genom främlingars händer ska jag ödelägga landet med allt som finns i det. Jag, Herren, har talat. 
Så säger Herren Gud: Jag ska också förstöra avgudarna och göra slut på avgudabilderna i Memfis. Det ska inte mer uppstå någon furste i Egypten, och jag ska låta skräck drabba Egyptens land. 
Jag ska ödelägga Patros, tända eld på Soan och hålla dom över No. 
Jag ska ösa min vrede över Sin, Egyptens värn, och utrota den larmande hopen i No. 
Jag ska tända eld på Egypten, Sin ska gripas av ångest, No ska erövras och Memfis överfallas på ljusa dagen. 
Avens och Pi-Besets unga män ska falla för svärd, och kvinnorna ska vandra bort i fångenskap. 
I Tachpanches blir dagen mörk, när jag bryter sönder Egyptens ok och dess stolta makt upphör att finnas till. Ett moln ska täcka det, och dess döttrar ska vandra bort i fångenskap. 
Jag ska hålla dom över Egypten, och de ska inse att jag är Herren.” 
I elfte året, på sjunde dagen i första månaden, kom Herrens ord till mig: 
”Människobarn, jag har brutit sönder faraos, den egyptiske kungens arm, och man har inte förbundit den. Man har inte använt läkemedel, inte lindat den eller lagt förband på den för att på nytt göra den stark nog att föra svärdet. 
Därför säger Herren Gud så: Jag är emot farao, Egyptens kung, och ska bryta sönder hans armar, både den som ännu är stark och den som redan är bruten, och jag ska låta svärdet falla ur hans hand. 
Jag ska skingra egyptierna bland folken och sprida ut dem i länderna. 
Den babyloniske kungens armar ska jag stärka, och jag ska sätta mitt svärd i hans hand. Men faraos armar ska jag bryta sönder, så att han som en dödsslagen kämpe jämrar sig inför honom. 
Jag ska stärka den babyloniske kungens armar, men faraos armar ska sjunka ner. De ska inse att jag är Herren, när jag sätter mitt svärd i den babyloniske kungens hand, för att han ska räcka ut det mot Egyptens land. 
Jag ska skingra egyptierna bland folken och sprida ut dem i länderna. Och de ska inse att jag är Herren.” 
