Psaltaren.
59.
För körledaren, "Fördärva inte". En sång av David när Saul sände män för att bevaka huset och döda honom. 
Rädda mig, min Gud, från mina fiender, beskydda mig från mina motståndare! 
Rädda mig från förbrytarna, fräls mig från de blodtörstiga! 
Se hur de lurar på min själ, mäktiga män gaddar ihop sig mot mig utan att jag har begått brott eller synd, Herre. 
Jag är utan skuld, men de rusar fram och gör sig redo. Vakna, kom till mig och se! 
Herre Gud Sebaot, du Israels Gud, vakna och ställ alla folk till svars, skona inga trolösa förrädare! Sela 
De kommer tillbaka mot kvällen, de morrar som hundar och stryker runt i staden. 
Se vad de spyr ut med sina munnar. De har svärd på sina läppar och tänker: "Vem hör oss?" 
Men du, Herre, ler åt dem. Du gör narr av alla hedningar. 
Du min styrka, jag vill hålla mig till dig, för du, Gud, är min borg. 
Min Gud möter mig med sin nåd, Gud låter mig se mina förföljares fall. 
Döda dem inte, då kan mitt folk glömma det. Skingra dem med din kraft, störta dem, Herre, du vår sköld! 
Varje ord på deras läppar är en synd i deras mun. Låt dem fångas i sitt högmod av den förbannelse och lögn som de talar. 
Förgör dem i vrede, förgör dem så att de inte finns mer! Låt dem veta att Gud härskar i Jakob och till jordens yttersta ändar. Sela 
De kommer tillbaka mot kvällen, de morrar som hundar och stryker runt i staden. 
De strövar omkring efter föda, blir de inte mätta så gnyr de. 
Men jag ska sjunga om din makt och jubla var morgon över din nåd, för du är en borg för mig, en tillflykt när jag är i nöd. 
Du min styrka, jag vill lovsjunga dig, för Gud är min borg, min nådige Gud. 
