Psaltaren.
135.
Halleluja! Prisa Herrens namn, prisa det, ni Herrens tjänare 
som står i Herrens hus, i gårdarna till vår Guds hus! 
Prisa Herren, för Herren är god, lovsjung hans namn, för det är ljuvligt. 
Herren har utvalt Jakob åt sig, Israel till sin egendom. 
Jag vet att Herren är stor, vår Herre är större än alla gudar. 
Allt vad Herren vill, det gör han i himlen och på jorden, i haven och i alla djup. 
Han låter moln stiga vid jordens ände, han sänder blixtar med regn och skickar ut vinden från sina förråd. 
Han slog de förstfödda i Egypten, både människor och boskap. 
Han sände tecken och under mitt i dig, Egypten, mot farao och alla hans tjänare. 
Han slog många folk och dödade mäktiga kungar – 
Sichon, amoreernas kung, Og, Bashans kung, och Kanaans alla riken – 
och gav deras land som arvedel, till arvedel åt sitt folk Israel. 
Herre, ditt namn består för evigt, Herre, ditt rykte från släkte till släkte, 
för Herren ska döma sitt folk och förbarma sig över sina tjänare. 
Hednafolkens avgudar är silver och guld, verk av människohand. 
De har mun men kan inte tala, ögon men kan inte se, 
öron men kan inte höra. Ingen ande finns i deras mun. 
De som har gjort dem blir som de, likaså alla som litar till dem. 
Israels hus, lova Herren! Arons hus, lova Herren! 
Levis hus, lova Herren! Ni som vördar Herren, lova Herren! 
Lovad är Herren från Sion, han som bor i Jerusalem. Halleluja! 
