Psaltaren.
118.
Tacka Herren, för han är god, evig är hans nåd. 
Så ska Israel säga: evig är hans nåd. 
Så ska Arons hus säga: evig är hans nåd. 
Så ska de som vördar Herren säga: evig är hans nåd. 
I min nöd ropade jag till Herren, och Herren svarade och gav mig rymlig plats. 
Herren är med mig, jag är inte rädd. Vad kan en människa göra mig? 
Herren är med mig, han är min hjälpare. Jag ska se i triumf på dem som hatar mig. 
Det är bättre att fly till Herren än att lita till människor, 
det är bättre att fly till Herren än att lita till furstar. 
Alla hednafolk omringade mig, men i Herrens namn avvärjde jag dem. 
De omringade mig och inringade mig, men i Herrens namn avvärjde jag dem. 
De omringade mig som bin, men slocknade som eld i törne. I Herrens namn avvärjde jag dem. 
De stötte mig hårt för att få mig på fall, men Herren hjälpte mig. 
Herren är min styrka och min lovsång, han blev min frälsning. 
Fröjderop om frälsning hörs i de rättfärdigas hyddor: "Herrens högra hand gör mäktiga ting! 
Herrens högra hand upphöjer, Herrens högra hand gör mäktiga ting!" 
Jag ska inte dö, utan leva och förkunna Herrens gärningar. 
Hårt har Herren tuktat mig, men han utlämnade mig inte åt döden. 
Öppna för mig rättfärdighetens portar, jag vill gå in genom dem och tacka Herren. 
Detta är Herrens port, de rättfärdiga går in genom den. 
Jag tackar dig för att du svarade mig och blev min frälsning. 
Stenen som husbyggarna förkastade har blivit en hörnsten. 
Herren har gjort den till detta, underbart är det i våra ögon. 
Detta är dagen som Herren har gjort, låt oss jubla och glädjas i dag! 
O, Herre, fräls! O, Herre, ge framgång! 
Välsignad är han som kommer i Herrens namn! Vi välsignar er från Herrens hus. 
Herren är Gud, och han gav oss ljus. Ordna er i högtidsled med lövrika kvistar fram till altarets horn. 
Du är min Gud, jag vill tacka dig. Min Gud, jag vill upphöja dig. 
Tacka Herren, för han är god, evig är hans nåd. 
