Psaltaren.
9.
För körledaren, till "Sonens död". En psalm av David. 
Jag vill tacka Herren av hela mitt hjärta, jag vill förkunna alla dina under. 
Jag vill glädja mig och jubla i dig, jag vill lovsjunga ditt namn, du den Högste. 
Mina fiender viker tillbaka, de faller och förgås inför ditt ansikte, 
för du har hävdat min rätt och fört min talan. Du sitter på din tron som en rättfärdig domare. 
Du har straffat hedningarna och förgjort de gudlösa, utplånat deras namn för alltid och för evigt. 
Fienden är borta, utrotad för alltid. Du har ödelagt deras städer, minnet av dem är utplånat. 
Herren regerar för evigt, han har rest sin tron till dom. 
Han ska döma världen med rättfärdighet, hålla dom bland folken med rättvisa. 
Herren är en borg för den förtryckte, en borg i nödens tider. 
De som känner ditt namn litar på dig, för du överger inte dem som söker dig, Herre. 
Lovsjung Herren som bor i Sion, förkunna hans gärningar bland folken, 
för han som straffar blodsdåd kommer ihåg dem, han glömmer inte de svagas rop. 
Förbarma dig över mig, Herre! Se hur jag plågas av dem som hatar mig, du som lyfter mig från dödens portar 
för att förkunna allt ditt lov och jubla över din frälsning i dottern Sions portar. 
Hedningarna sjönk i den grav som de grävde, deras fot fastnade i nätet de lade ut. 
Herren har gjort sig känd, han har skipat rätt. Den gudlöse snärjs av sin egen gärning. Higgajón, Sela 
De gudlösa ska vika tillbaka ner i dödsriket, alla hedningar som glömmer Gud. 
Men den fattige ska inte vara glömd för alltid, de svagas hopp ska inte försvinna för evigt. 
Res dig, Herre! Låt inte människor få makten, låt hedningarna bli dömda inför ditt ansikte. 
Slå dem med skräck, Herre. Låt hedningarna förstå att de bara är människor. Sela 
