Ordspråksboken.
23.
När du sitter till bords med en härskare, tänk på vem du har framför dig. 
Sätt kniven mot din strupe om du är alltför hungrig. 
Var inte lysten efter hans läckerheter, det kan vara bedräglig mat. 
Slit inte ut dig för att bli rik, var klok nog att avstå. 
När du fäster blicken på rikedomen är den borta, för den får vingar och flyger som örnen mot himlen. 
Ät inte den missunnsammes bröd, var inte lysten efter hans läckerheter, 
för han handlar efter sina själviska beräkningar. ”Ät och drick” säger han till dig, men menar det inte. 
Den bit du ätit får du spy upp, och dina vänliga ord är förspillda. 
Tala inte för en dåres öron, han föraktar dina kloka ord. 
Flytta inte en gammal gränssten och gör inte intrång på de faderlösas åkrar, 
för deras återlösare är stark. Han ska föra deras talan mot dig. 
Öppna ditt hjärta för tillrättavisning och dina öron för kunskapens ord. 
Låt inte pojken vara utan fostran, slår du honom med riset kommer han inte att dö. 
När du slår honom med riset räddar du hans själ från dödsriket. 
Min son, om ditt hjärta blir vist gläder sig också mitt hjärta. 
Det jublar i mitt innersta när dina läppar talar det rätta. 
Låt inte ditt hjärta avundas syndare, utan sträva alltid efter vördnad för Herren. 
Förvisso har du då en framtid, och ditt hopp blir inte om intet. 
Hör, min son, och bli vis, och låt ditt hjärta gå rätta vägar. 
Umgås inte med drinkare eller med dem som frossar i kött, 
för drinkare och frossare blir fattiga och dåsighet ger trasiga kläder. 
Lyssna till din far som gett dig livet och förakta inte din mor när hon blir gammal. 
Skaffa dig sanning och sälj den inte, skaffa dig vishet, fostran och insikt. 
Den rättfärdiges far får jubla, en vis son skänker glädje. 
Låt din far och mor vara glada, låt henne som fött dig få fröjda sig. 
Min son, ge mig ditt hjärta och låt mina vägar behaga dig. 
För den prostituerade är en djup grop, den främmande kvinnan en trång brunn. 
Som en rövare ligger hon på lur, hon förökar de trolösas skara bland människorna. 
Vem ropar ”ack”, vem ropar ”ve”? Vem grälar, vem klagar? Vem har onödiga sår, vem har dimmiga ögon? 
De som stannar länge vid vinet, de som går och prövar kryddat vin. 
Se inte på vinet, att det är så rött, att det glänser så i bägaren och rinner ner så lätt. 
Till slut biter det som en orm och hugger som en giftorm. 
Då får dina ögon se märkliga syner och ditt hjärta talar galenskaper. 
Det blir som att du ligger mitt ute på havet eller i toppen av en mast. 
”De slog mig, men det gjorde inte ont. De gav mig stryk, men jag kände inget. När ska jag vakna? Jag vill få tag i mer!” 
