Job.
34.
Elihu fortsatte. Han sade: 
Hör mina ord, ni som är visa, lyssna till mig, ni som vet, 
för örat prövar orden liksom gommen prövar smaken. 
Låt oss avgöra vad som är rätt, tillsammans förstå vad som är gott, 
för Job har sagt: ”Jag är rättfärdig, men Gud har berövat mig min rätt. 
Trots att jag har rätt står jag som lögnare. Jag är dödsskjuten fast jag är utan skuld.” 
Finns en man som Job, som dricker hån som vatten, 
som slår följe med ogärningsmän och vandrar med gudlösa människor? 
Han säger ju: ”Det hjälper inte en människa att hålla sig väl med Gud.” 
Lyssna därför på mig, ni förståndiga män! Skulle Gud göra orätt, den Allsmäktige något orättfärdigt? 
Nej, han ger åt människan efter hennes gärningar och låter var och en få efter sin väg. 
Gud gör sannerligen inget orätt, den Allsmäktige förvränger inte rätten. 
Vem satte honom att ta hand om jorden, vem lade hela världen på honom? 
Om han bara tänkte på sig själv och tog tillbaka sin ande, sin livsfläkt, 
då skulle allt levande förgås och människorna vända åter till stoft. 
Har du insikt, så hör detta, lyssna till vad jag säger. 
Ska den härska som hatar rättvisa? Eller fördömer du den störste i rättfärdighet, 
han som säger ”Skurk!” till en kung och ”Skyldig!” till furstar, 
han som inte är partisk för furstar och inte aktar den rike mer än den fattige, eftersom de alla är hans händers verk? 
De dör plötsligt, mitt i natten. Folk bävar och förgås, de mäktiga rycks bort men inte genom människohand, 
för Guds ögon följer var mans vägar och ser alla hans steg. 
Det finns inget mörker och ingen djup skugga där ogärningsmän kan gömma sig. 
Gud behöver inte betrakta en människa länge innan hon kan ställas till doms inför honom. 
Han krossar mäktiga män utan rannsakan och insätter andra i deras ställe. 
Ja, han känner deras gärningar, han störtar dem om natten och de krossas. 
Han straffar dem som förbrytare, öppet, där människor ser det, 
eftersom de vek av ifrån honom och inte gav akt på alla hans vägar. 
Det fick de fattiga att ropa till honom, och han hörde de nödställdas klagan. 
När han är tyst, vem kan då fördöma? När han döljer sitt ansikte, vem kan då se honom, vare sig ett folk eller en enskild människa? 
Han låter inga gudlösa regera eller bli snaror för folket. 
Har någon sagt till Gud: ”Jag tar mitt straff, jag vill inte synda mer. 
Lär mig du vad jag inte ser. Har jag gjort orätt vill jag inte göra så mer.” 
Ska Gud löna dig efter din önskan, du som har förkastat honom? Du måste välja, inte jag. Säg vad du menar! 
Kloka män kommer att säga, visa män som lyssnar till mig: 
”Job talar utan insikt, hans ord är utan vishet.” 
Låt Job prövas till det yttersta, för han försvarar sig som ogärningsmän. 
Han lägger uppror till sin synd, han klappar händerna mot oss och hopar sina ord mot Gud. 
