Psaltaren.
146.
Halleluja! Lova Herren, min själ! 
Jag vill lova Herren så länge jag lever, lovsjunga min Gud så länge jag är till. 
Lita inte till furstar, till människors barn som inte kan frälsa. 
Deras ande lämnar dem, de blir jord igen. Den dagen går deras planer om intet. 
Salig är den som har Jakobs Gud till sin hjälpare, som sätter sitt hopp till Herren sin Gud, 
till honom som har gjort himmel och jord och hav och allt som finns i dem, som är trofast för evigt, 
som skipar rätt för de förtryckta och ger bröd åt de hungriga. Herren befriar de fångna, 
Herren öppnar de blindas ögon, Herren reser upp de nerböjda, Herren älskar de rättfärdiga, 
Herren bevarar främlingar och stöder faderlösa och änkor, men de gudlösas väg gör han krokig. 
Herren är kung för evigt, din Gud, Sion, från släkte till släkte. Halleluja! 
