Psaltaren.
58.
För körledaren, "Fördärva inte". En sång av David. 
För ni verkligen rättfärdighetens talan när ni tiger? Dömer ni rätta domar, ni människors barn? 
Nej, i hjärtat gör ni onda planer, era händer banar väg för våld i landet. 
De gudlösa är avfälliga från födseln, lögnarna far vilse ända från moderlivet. 
De har gift som ormens gift, de liknar en döv huggorm som stänger sitt öra 
och inte hör ormtjusaren, den skicklige besvärjaren. 
Gud, krossa tänderna i deras mun, bryt de unga lejonens käkar, Herre! 
Låt dem försvinna likt vatten som rinner bort. När han spänner bågen, låt pilen vara utan udd. 
Som snigeln smälter bort i slem ska han försvinna, som en kvinnas dödfödda foster som aldrig fick se solen. 
Innan era grytor känner hettan från törnet, vare sig det är färskt eller brinner, ska han svepa bort det med en stormvind. 
Den rättfärdige ska glädja sig när han ser hämnden, han ska tvätta sina fötter i den gudlöses blod, 
och människor ska säga: "Den rättfärdige får sin lön. Det finns en Gud som dömer på jorden." 
