Psaltaren.
103.
Av David. Lova Herren, min själ! Hela mitt inre, prisa hans heliga namn! 
Lova Herren, min själ, och glöm inte allt gott han gör – 
han förlåter dig alla dina synder och botar alla dina sjukdomar, 
han friköper ditt liv från graven och kröner dig med nåd och barmhärtighet, 
han mättar ditt begär med sitt goda så att du blir ung på nytt som en örn. 
Herren handlar rättfärdigt och skipar rätt för alla förtryckta. 
Han visade Mose sina vägar, Israels barn sina gärningar. 
Barmhärtig och nådig är Herren, sen till vrede och stor i nåd. 
Han går inte ständigt till rätta och behåller inte sin vrede för evigt. 
Han behandlar oss inte efter våra synder och lönar oss inte efter våra missgärningar. 
Så hög som himlen är över jorden, så väldig är hans nåd över dem som vördar honom. 
Så långt som öster är från väster, så långt avlägsnar han våra synder från oss. 
Så som en far förbarmar sig över barnen, så förbarmar sig Herren över dem som vördar honom, 
för han vet hur vi är skapade, han tänker på att vi är stoft. 
Människans dagar är som gräset, hon blomstrar som blomman på ängen. 
Vinden sveper fram över den och den är borta, dess plats minns den inte mer. 
Men Herrens nåd varar från evighet till evighet över dem som vördar honom och hans rättfärdighet ända till barnbarnen, 
när man håller hans förbund och tänker på hans befallningar och följer dem. 
Herren har grundat sin tron i himlen, hans rike råder över allt. 
Lova Herren, ni hans änglar, ni starka hjältar som utför hans befallning så snart ni hör ljudet av den. 
Lova Herren, alla hans härar, ni hans tjänare som gör hans vilja. 
Lova Herren, alla hans verk, överallt i hans välde. Lova Herren, min själ! 
