Tredje Johannesbrevet.
1.
Från den gamle till min älskade Gaius, som jag i sanning älskar. 
Älskade broder, jag hoppas att det går väl för dig på alla sätt och att du är frisk, liksom det är väl med din själ. 
Jag blev mycket glad när bröderna kom och vittnade om den sanning som finns hos dig, hur du lever i sanningen. 
Inget gläder mig mer än att höra att mina barn lever i sanningen. 
Älskade broder, du visar dig trofast i allt som du gör för bröderna, också för dem som kommer som främlingar. 
De har vittnat inför församlingen om din kärlek, och du gör rätt i att utrusta dem för fortsatt färd på ett sätt som är värdigt Gud. 
Det är ju för Namnets skull de har gått ut, och de tar inte emot något från hedningarna. 
Därför är det vår plikt att stödja sådana, så att vi arbetar tillsammans för sanningen. 
Jag har skrivit till församlingen, men Diotrefes, som gärna vill vara främst bland dem, tar inte emot oss. 
Om jag kommer ska jag därför påminna om det han gör, hur han sprider elakt förtal om oss. Och han nöjer sig inte med det, utan han vägrar ta emot bröderna, och när andra vill göra det hindrar han dem och driver ut dem ur församlingen. 
Älskade broder, följ inte dåliga exempel utan goda. Den som gör det goda tillhör Gud. Den som gör det onda har inte sett Gud. 
Demetrius har fått ett gott vittnesbörd av alla, även av sanningen själv. Också vi kan vittna om det, och du vet att vårt vittnesbörd är sant. 
Jag hade mycket att säga dig, men jag vill inte göra det med bläck och penna. 
Jag hoppas snart få se dig, och då ska vi talas vid ansikte mot ansikte. 
Frid vare med dig. Vännerna hälsar till dig. Hälsa vännerna, var och en personligen. 
