Lukasevangeliet.
14.
När Jesus en sabbat gick in för att äta hos en av de ledande fariseerna, vaktade de noga på honom. 
Då stod en man som led av vatten i kroppen framför honom. 
Jesus frågade de laglärda och fariseerna: "Får man bota på sabbaten eller inte?" 
Men de teg. Han rörde då vid mannen och botade honom och lät honom sedan gå. 
Sedan sade han till dem: "Om någon av er har en son eller oxe som faller ner i en brunn, drar han då inte genast upp honom även om det är sabbat?" 
Det kunde de inte svara på. 
När han märkte hur gästerna valde ut de finaste platserna, berättade han en liknelse för dem: 
"När någon bjuder dig till bröllop, ta då inte den finaste platsen vid bordet. Kanske någon annan av gästerna är mer ansedd än du? 
I så fall kommer den som bjudit både dig och honom och säger till dig: Ge honom din plats, och då får du skamsen ta den nedersta platsen. 
Nej, när du är bjuden, gå och sätt dig på den nedersta platsen. När värden kommer ska han då säga till dig: Min vän, sätt dig högre upp. Då blir du hedrad inför alla de andra gästerna. 
Var och en som upphöjer sig själv ska bli förödmjukad, men den som ödmjukar sig ska bli upphöjd." 
Han sade också till den som bjudit honom: "När du bjuder på lunch eller middag, bjud då inte dina vänner eller syskon eller släktingar eller rika grannar, så att de bjuder tillbaka och det blir din belöning. 
Nej, när du bjuder till fest, bjud fattiga, handikappade, lama och blinda. 
Salig är du då, eftersom de inte kan ge dig någon belöning. Du ska få din lön vid de rättfärdigas uppståndelse." 
En av gästerna som hörde detta sade till honom: "Salig är den som får äta vid måltiden i Guds rike!" 
Jesus sade till honom: "En man ordnade en stor festmåltid och bjöd många. 
När tiden för festen var inne, sände han sin tjänare för att säga till de inbjudna: Kom, nu är allt färdigt. 
Men alla började ursäkta sig. Den förste sade till honom: Jag har köpt en åker och måste gå ut och se den. Jag hoppas du ursäktar. 
En annan sade: Jag har köpt fem par oxar och ska ut och pröva dem. Jag hoppas du ursäktar. 
Ännu en annan sade: Jag har gift mig, så därför kan jag inte komma. 
Tjänaren kom tillbaka och berättade detta för sin herre. Då blev husets herre vred och sade till sin tjänare: Gå genast ut på gator och gränder i staden och hämta hit fattiga, handikappade, blinda och lama. 
Och tjänaren sade: Herre, vad du befallde är gjort, och det finns fortfarande plats. 
Då sade herren till sin tjänare: Gå ut på vägar och stigar och se till att människor kommer in, så att mitt hus blir fullt. 
Jag säger er: Ingen av dem som var bjudna ska smaka min måltid." 
Stora skaror vandrade med honom, och han vände sig om och sade till dem: 
"Om någon kommer till mig och inte sätter mig högre än sin far och sin mor, sin hustru och sina barn, sina bröder och systrar och även sitt eget liv, så kan han inte vara min lärjunge. 
Den som inte bär sitt kors och följer mig kan inte vara min lärjunge. 
Om någon av er vill bygga ett torn, sätter han sig inte först ner och beräknar kostnaden och ser om han kan fullfölja bygget? 
Annars, om han har lagt grunden men inte lyckas bygga färdigt, kan alla som ser det börja håna honom 
och säga: Den mannen började bygga men lyckades inte bli färdig. 
Eller vilken kung går ut i krig mot en annan kung utan att först sätta sig ner och tänka efter om han med tio tusen man kan möta den som kommer emot honom med tjugo tusen? 
Kan han inte det, skickar han sändebud och ber om fred medan den andre ännu är långt borta. 
På samma sätt kan ingen av er vara min lärjunge om han inte avstår från allt han äger. 
Salt är bra, men om saltet förlorar sin sälta, hur ska man då få det salt igen? 
Det duger varken för jorden eller gödselhögen. Man kastar bort det. Hör, du som har öron att höra med!" 
