Psaltaren.
81.
För körledaren, till gittít. Av Asaf. 
Jubla inför Gud, vår styrka, ropa av glädje till Jakobs Gud! 
Stäm upp lovsång, slå på tamburin, på den ljuvliga harpan och lyran. 
Blås i hornet vid nymåne och vid fullmåne på vår högtidsdag, 
för det är en lag för Israel, ett beslut från Jakobs Gud. 
Han bestämde det som ett vittnesbörd i Josef när han drog ut mot Egyptens land. Jag hörde en röst som jag inte kände: 
"Jag lyfte bördan från hans axlar, hans händer blev fria från lastkorgen. 
I nöden ropade du och jag räddade dig. Jag svarade dig, dold i åska, jag prövade dig vid Meribas vatten. Sela 
Hör, mitt folk, jag vill varna dig! Israel, om du bara ville lyssna på mig! 
Hos dig får ingen annan gud finnas, du ska inte tillbe en främmande gud. 
Jag är Herren din Gud som har fört dig upp ur Egyptens land. Öppna din mun helt så ska jag fylla den! 
Men mitt folk ville inte höra min röst, Israel lydde mig inte. 
Då lät jag dem gå i sina hjärtans hårdhet, de fick vandra efter sina egna planer. 
Om mitt folk bara ville höra mig, om Israel ville vandra på mina vägar! 
Då skulle jag snart kuva deras fiender och vända min hand mot deras motståndare. 
De som hatar Herren skulle krypa för honom, och deras öde skulle vara för evigt. 
Han skulle ge dig finaste vete att äta och mätta dig med honung ur klippan." 
