Första Moseboken.
38.
Vid den tiden lämnade Juda sina bröder och slöt sig till en man i Adullam som hette Hira. 
Där fick Juda se dottern till en kananeisk man som hette Shua. Han tog henne till sig och gick in till henne. 
Hon blev havande och födde en son som fick namnet Er. 
Sedan blev hon havande igen och födde en son som hon gav namnet Onan. 
Hon födde ännu en son och gav honom namnet Shela. När han föddes var Juda i Kesib. 
Juda tog åt Er, sin förstfödde, en hustru som hette Tamar. 
Men Judas förstfödde Er var ond i Herrens ögon, och Herren dödade honom. 
Då sade Juda till Onan: ”Gå in till din brors hustru, gift dig med henne i din brors ställe och skaffa avkomma åt din bror.” 
Men Onan visste att avkomman inte skulle bli hans egen, så han lät säden spillas på jorden varje gång han låg med sin brors hustru, detta för att inte ge avkomma åt sin bror. 
Det Onan gjorde var ont i Herrens ögon, och han dödade också honom. 
Då sade Juda till sin sonhustru Tamar: ”Stanna som änka i din fars hus tills min son Shela blir vuxen.” Han var nämligen rädd att också denne skulle dö liksom hans bröder. Tamar gick då tillbaka till sin fars hus och stannade där. 
En lång tid därefter dog Shuas dotter, Judas hustru. Efter sorgetidens slut gick Juda med sin vän adullamiten Hira upp till Timna, till dem som klippte hans får. 
När man berättade för Tamar att hennes svärfar var på väg till Timna för att klippa fåren, 
lade hon av sig änkekläderna, tog på sig en slöja och satte sig vid porten till Enajim på vägen till Timna. Hon såg nämligen att Shela var fullvuxen och att man ändå inte gav henne till hustru åt honom. 
När Juda fick se henne trodde han att hon var prostituerad, eftersom hon hade täckt för sitt ansikte. 
Han vek av till henne där hon satt vid vägen, och sade: ”Får jag gå in till dig?” Han visste inte att det var hans sonhustru. Hon svarade: ”Vad vill du ge mig för att få gå in till mig?” 
Han sade: ”Jag skickar dig en killing ur min hjord.” Hon svarade: ”Ja, om du ger mig pant tills du skickar den.” 
Han sade: ”Vad ska jag då ge dig i pant?” Hon svarade: ”Din signetring med kedja och staven som du har i handen.” Då gav han henne detta och gick in till henne, och hon blev havande genom honom. 
Sedan gick hon därifrån och lade av sig slöjan och tog på sig änkekläderna igen. 
Juda skickade killingen med sin vän adullamiten för att få tillbaka panten av kvinnan, men denne hittade henne inte. 
Han frågade männen på platsen var tempelflickan fanns, hon som satt vid vägen i Enajim, men de svarade att det inte hade funnits någon tempelflicka där. 
Och han kom tillbaka till Juda och sade: ”Jag har inte hittat henne. Dessutom säger folket på orten att det inte funnits någon tempelflicka där.” 
Då sade Juda: ”Hon får behålla det så skämmer vi inte ut oss. Jag har nu skickat killingen, men du har inte hittat henne.” 
Ungefär tre månader senare fick Juda höra: ”Din sonhustru Tamar har begått otukt och dessutom blivit havande genom sin otukt.” Då sade Juda: ”För ut henne och bränn henne!” 
Men när hon skulle föras ut skickade hon bud till sin svärfar och lät säga: ”Genom en man som äger dessa saker är jag havande. Se efter vem som äger den här signetringen med kedja och den här staven.” 
Och Juda kände igen dem och sade: ”Hon har rätten på sin sida, inte jag, eftersom jag inte har gett henne åt min son Shela.” Men han låg aldrig mer med henne. 
När hon skulle föda, se, då fanns det tvillingar i hennes moderliv. 
Vid födseln stack den ene fram en hand. Då tog barnmorskan en röd tråd och band den om hans hand och sade: ”Han kom ut först.” 
Men när han sedan drog tillbaka handen kom hans bror ut. Då sade hon: ”Varför har du trängt dig fram?” Och han fick namnet Peres. 
Därefter kom hans bror ut, han som hade den röda tråden om sin hand. Och han fick namnet Sera. 
