Job.
26.
Då tog Job till orda och sade: 
Vilken hjälp har du inte gett den maktlöse, hur har du inte stärkt den svages arm! 
Vilka råd har du inte gett den ovise, vilket överflöd av klokhet har du inte lagt i dagen! 
Med vems hjälp talar du dessa ord, och vems ande utgår från dig? 
De avlidna skälver, likaså djupets vatten och de som bor där. 
Dödsriket ligger naket för honom, avgrunden utan täckelse. 
Han spänner ut himlen i norr över det tomma, han hänger upp jorden på intet. 
Han samlar upp vatten i sina moln, och skyarna brister inte under bördan. 
Han gömmer sin tron för vår åsyn, han höljer den med sina skyar. 
En välvd horisont har han satt över vattnen där ljuset gränsar mot mörkret. 
Himlens pelare skälver, skrämda av hans tillrättavisning. 
Med sin kraft stillar han havet, med sitt förstånd krossar han Rahab. 
Han andas och himlen blir klar. Hans hand genomborrar den snabba ormen. 
Se, detta är bara en glimt av hans verk, det vi hör om honom är bara en viskning. Vem kan fatta dånet av hans kraft? 
