Johannesevangeliet.
4.
När Jesus fick veta att fariseerna hade hört att han fick fler lärjungar och döpte fler än Johannes – 
även om det inte var Jesus själv som döpte, utan hans lärjungar – 
lämnade han Judeen och vände tillbaka mot Galileen. 
Han måste då ta vägen genom Samarien, 
och han kom till en samarisk stad som heter Sykar, nära den mark som Jakob gav till sin son Josef. 
Där fanns Jakobs brunn. Jesus, som var trött efter vandringen, satte sig där vid brunnen. Det var omkring sjätte timmen. 
Då kom en samarisk kvinna för att hämta vatten. Jesus sade till henne: "Ge mig lite att dricka." 
Hans lärjungar hade gått bort till staden för att köpa mat. 
Den samariska kvinnan sade till honom: "Hur kan du som är jude be mig, en samarisk kvinna, om något att dricka?" Judarna umgås nämligen inte med samarierna. 
Jesus svarade henne: "Om du kände till Guds gåva och vem det är som ber dig: Ge mig lite att dricka, då skulle du ha bett honom, och han hade gett dig levande vatten." 
Hon sade: "Herre, du har ingen kruka och brunnen är djup. Så varifrån får du det levande vattnet? 
Är du större än vår far Jakob? Han gav oss brunnen och drack ur den själv, likaså hans söner och hans boskap." 
Jesus svarade henne: "Den som dricker av det här vattnet blir törstig igen. 
Men den som dricker av det vatten jag ger honom ska aldrig någonsin törsta. Det vatten jag ger blir en källa i honom med vatten som flödar fram till evigt liv." 
Kvinnan sade till honom: "Herre, ge mig det vattnet, så att jag slipper bli törstig och gå hit och hämta vatten." 
Han sade: "Gå och hämta din man och kom hit." 
Kvinnan svarade: "Jag har ingen man." Jesus sade: "Det stämmer som du säger att du inte har någon man. 
Fem män har du haft, och den du har nu är inte din man. Det du säger är sant." 
Kvinnan sade: "Herre, jag förstår att du är en profet. 
Våra fäder har tillbett på det här berget, men ni säger att platsen där man ska tillbe finns i Jerusalem." 
Jesus svarade: "Tro mig, kvinna, det kommer en tid när det varken är på det här berget eller i Jerusalem som ni ska tillbe Fadern. 
Ni tillber vad ni inte känner. Vi tillber vad vi känner, eftersom frälsningen kommer från judarna. 
Men det kommer en tid, och den är redan här, när sanna tillbedjare ska tillbe Fadern i ande och sanning. Sådana tillbedjare vill Fadern ha. 
Gud är ande, och de som tillber honom måste tillbe i ande och sanning." 
Kvinnan sade till honom: "Jag vet att Messias ska komma, han som kallas Kristus. När han kommer ska han berätta allt för oss." 
Jesus sade till henne: "Det Är Jag, den som talar med dig." 
Just då kom hans lärjungar. De blev förvånade över att han talade med en kvinna, men ingen frågade vad han ville henne eller varför han talade med henne. 
Kvinnan lämnade sin vattenkruka och gick in i staden och sade till folket: 
"Kom så får ni se en man som har sagt mig allt jag har gjort. Han kanske är Messias?" 
Då gick de ut ur staden och kom till honom. 
Under tiden bad lärjungarna honom: "Rabbi, ät!" 
Men han sade till dem: "Jag har mat att äta som ni inte känner till." 
Lärjungarna sade till varandra: "Det är väl ingen som har kommit med mat till honom?" 
Jesus sade: "Min mat är att göra hans vilja som har sänt mig och att fullborda hans verk. 
Säger ni inte: fyra månader till, sedan kommer skörden? Men se, jag säger er: Lyft blicken och se hur fälten har vitnat till skörd. 
Redan nu får den som skördar sin lön. Han samlar in frukt till evigt liv, så att den som sår och den som skördar får glädja sig tillsammans. 
Här stämmer ordet att en sår och en annan skördar. 
Jag har sänt er att skörda där ni inte har arbetat. Andra har arbetat, och ni har gått in i deras arbete." 
Många samarier från den staden kom till tro på honom genom kvinnans ord, när hon vittnade: "Han har sagt mig allt jag har gjort." 
När samarierna kom till honom bad de att han skulle stanna kvar hos dem, och han stannade där två dagar. 
Många fler kom till tro på grund av hans ord, 
och de sade till kvinnan: "Nu tror vi inte bara på grund av vad du har sagt. Vi har själva hört, och vi vet att han verkligen är världens Frälsare." 
Efter dessa två dagar gick Jesus därifrån till Galileen. 
Han hade själv vittnat om att en profet inte blir erkänd i sin hemtrakt. 
När han nu kom till Galileen tog galileerna emot honom, eftersom de hade sett allt som han gjorde i Jerusalem vid högtiden. De hade själva varit där vid högtiden. 
Så kom han tillbaka till Kana i Galileen där han hade gjort vattnet till vin. En kunglig ämbetsman hade en son som låg sjuk i Kapernaum. 
När han fick höra att Jesus hade kommit från Judeen till Galileen, gick han till honom och bad att han skulle komma ner och bota hans son som var döende. 
Jesus sade till honom: "Om ni inte får se tecken och under, tror ni inte." 
Ämbetsmannen sade: "Herre, kom innan mitt barn dör!" 
Jesus svarade: "Gå, din son lever." Då trodde mannen det ord som Jesus sade till honom och gick. 
Medan han ännu var på väg, möttes han av sina tjänare som berättade att hans son levde. 
Han frågade vid vilken tid han hade blivit bättre, och de svarade: "I går vid sjunde timmen släppte febern." 
Då förstod fadern att det hade hänt vid just den tid då Jesus sade till honom: "Din son lever." Och han kom till tro med hela sin familj. 
Detta var nu det andra tecknet som Jesus gjorde sedan han kommit från Judeen till Galileen. 
