Jona.
2.
Men Herren sände en stor fisk som slukade Jona, och han var i fiskens buk i tre dagar och tre nätter. 
Och Jona bad till Herren sin Gud i fiskens buk. 
Han sade: ”Jag ropade till Herren i min nöd, och han svarade mig. Från dödsrikets buk ropade jag på hjälp, och du hörde min röst. 
Du kastade mig i djupet, mitt i havet, och strömmarna omslöt mig, alla dina böljor och vågor svepte över mig. 
Jag tänkte: Jag är fördriven från dina ögon. Men jag ska åter få se ditt heliga tempel. 
Vattnet omslöt mig ända till halsen, djupet omgav mig, sjögräs snärjde sig runt mitt huvud. 
Jag sjönk ner till bergens grund med jordens bommar bakom mig för evigt – men du förde mig levande upp ur graven, Herre min Gud. 
När min själ tynade bort i mig tänkte jag på Herren, och min bön nådde dig i ditt heliga tempel. 
De som håller fast vid tomma avgudar överger den nåd de fått. 
Men jag ska offra till dig med tacksägelse, det jag lovat ska jag uppfylla. Frälsningen finns hos Herren!” 
Och Herren talade till fisken, och den kastade upp Jona på torra land. 
