Ordspråksboken.
9.
Visheten har byggt sitt hus, hon har huggit ut sina sju pelare. 
Hon har slaktat sin boskap, blandat sitt vin och dukat sitt bord. 
Hon har sänt ut sina tjänarinnor, hon ropar från stadens översta höjder: 
”Du som är okunnig, kom hit!” Till den som saknar vett säger hon: 
”Kom, ät av mitt bröd och drick av det vin som jag blandat! 
Lämna okunnigheten så får ni leva, och gå fram på förståndets väg. 
Den som tillrättavisar en hånare får ta emot hån, den som förmanar en gudlös får förakt. 
Förmana inte en hånare, han kommer bara att hata dig. Förmana den som är vis, han kommer att älska dig. 
Ge åt den vise och han blir ännu visare, undervisa den rättfärdige och han lär sig mer. 
Att vörda Herren är början till vishet, att känna den Helige är förstånd, 
för genom mig blir dina dagar många och dina levnadsår förökas. 
Är du vis hjälper din vishet dig, hånar du får du bära det själv. 
Dårskapen är en rastlös kvinna, okunnig och utan vett. 
Hon sitter vid dörren till sitt hus, på en tron högt uppe i staden. 
Hon ropar till dem som går vägen förbi, till dem som går sina stigar rakt fram: 
”Du som är okunnig, kom hit!” Till den som saknar vett säger hon: 
”Stulet vatten är sött, hemligt bröd är ljuvligt!” 
Men han vet inte att de döda är där, att hennes gäster hamnar i dödsrikets djup. 
