\NormalFont\ShortTitle{Galaterbrevet}

{\MT Galaterbrevet

\par }{\IMT Inledning

\par }{\IP Introduktion: Detta är ett av Paulus tidigaste brev, kanske det första bevarade. Området som brevet riktar sig till är troligen den romerska provinsen Galatien, i nuvarande centrala Turkiet. Sedan Paulus lämnat de nystartade församlingarna har falska lärare smugit sig in och undervisat troende hedningar att följa judiska lärosystem. Paulus måste påminna om att frälsningen är given av nåd. Frågan gällde omskärelse, själva initieringen i judendomen, men sammanfattar hela frågeställningen om gärningar kontra nåd. Det är lika mycket synd och slaveri i religiös lagiskhet som i syndfullt hedonistiskt leverne, bara Jesus kan ge sann frihet.

\par }{\IP Det finns två teorier om vart brevet skickades: den romerska provinsen Galatien eller ett äldre landskap vid samma namn i norr. Innehållsmässigt spelar det ingen roll om brevet riktades till den södra delen i den romerska provinsen eller det mindre landskapet i norra delen av samma område. Dock påverkar det dateringen av brevet.

\par }{\IP Är brevet skrivet till det norra landskapet Galatien är brevet skrivet på 50-talet då Paulus befann sig i Efesos eller kanske Makedonien. Eftersom Paulus inte tydligt refererar till mötet i Jerusalem, som skedde omkring 49 e.Kr., är det troligast att brevet skrevs innan dess. Kärnbibelns kommentarer följer den sydliga hypotesen att brevet skrevs tidigt efter den första missionsresan och riktade sig till den sydliga delen av den romerska provinsen Galatien.

\par }{\IB \par }
{\IM {\BD{Struktur:}}

\par }{\IP Brevet har tre huvuddelar med två kapitel vardera. Stilen är argumenterande och Paulus använder många frågor.

\par }{\IP 1. Sann frihet – Paulus försvar, kapitel 1-2.

\par }{\IP 2. Fallgropar med lagiskhet – teologi om nåd och tro, kapitel 3-4.

\par }{\IP 3. Frihet under ansvar – praktiska konsekvenser, kapitel 5-6.

\par }{\IB \par }
{\IM {\BD{Skrivet:
}} Omkring år
{\BD{45-48 e.Kr.}}

\par }{\IB \par }
{\IM {\BD{Till:
}} Romerska provinsen
{\BD{Galatien}}.

\par }{\IB \par }
{\IM {\BD{Från:
}} Troligtvis
{\BD{Antiokia}} i Syrien, se
Gal 2:11.

\par }{\IB \par }
{\IM {\BD{Författare: Paulus}}, se
Gal 1:1.



\par }\ChapOne{1}{\SH Inledning (1:1-10)
\par }
{\SHB Hälsning
\par }
{\MM \VerseOne{1}{\ADD{[Från:]}} Paulus
{\ADD{[betyder liten]}}, apostel
{\ADD{(sändebud, ambassadör)}},

\par }{\MM {\ADD{[min auktoritet och mitt budskap fick jag]}}

\par }{\PP inte från människor eller genom någon människa
{\ADD{[som förmedlade den till mig från Gud]}},

\par }{\PP utan genom Jesus den Smorde
{\ADD{(Messias, Kristus)}} och Gud Fadern,

\par }{\QB som uppväckte honom från de döda.


\par }{\MM \VS{2}Jag och alla syskon
{\ADD{(bröder och systrar i tron)}} som är med mig hälsar

\par }{\PP till församlingarna
{\ADD{(de utkallade – gr. ekklesia)}} i Galatien
{\ADD{[område mitt i dagens Turkiet]}}.


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{3}Nåd
{\ADD{(oförtjänt favör)}} och frid
{\ADD{(harmoni, lycka, välgång)}}

\par }{\PP till er från Gud vår Fader och vår Herre Jesus den Smorde
{\ADD{(Messias, Kristus)}},


\par }{\PP \VS{4}som offrade sig själv för våra synder,

\par }{\PP för att rädda oss från den nuvarande onda tidsåldern
{\ADD{(världsordningen)}},

\par }{\PP efter vår Guds och Faders vilja
{\ADD{(önskan, behag, längtan)}}.


\par }{\PP \VS{5}Honom tillhör äran
{\ADD{(all majestät, härlighet)}} i evigheters evigheter
{\ADD{(genom alla tidsåldrar som varit och i de som kommer)}}!

\par }{\MM Amen
{\ADD{(låt det bli så, det är sant, sannerligen)}}.


\par }{\SHB Orsaken till brevet
\par }
{\MM \VS{6}Jag är förundrad
{\ADD{(förvånad)}} över att ni så snabbt
{\ADD{(plötsligt) [kort efter det att Paulus lämnat dem, eller kort efter det att de hört den falska undervisningen]}} vänder er
{\ADD{(förflyttar er position)}} bort från honom som kallade
{\ADD{(inbjöd)}} er genom den Smordes
{\ADD{(Kristi)}} nåd
{\ADD{(oförtjänta favör)}} till ett helt annat evangelium
{\ADD{[helt annan källa och innehåll]}}.

\par }{\BB \par }
{\MM {\ADD{[Ordet för att vända sig bort är metatithemi, ordet användes i klassisk grekiska för någon som vänder kappan efter vinden. I
Apg 7:16 att förflytta någon från en plats till en annan. Verbformen presens medium/passiv visar att galaterna är i en process av att ändra sig och att det är på grund av yttre påverkan. Hade Paulus använt perfekt hade de redan ändrat sig. Detta indikerar att Paulus har hopp om att hans brev ska påverka dem på ett positivt sätt.]}}

\VS{7}Inte för att det finns något annat
{\ADD{[äkta evangelium, glatt budskap]}}. Däremot finns det somliga som hela tiden förvillar
{\ADD{(skapar oro, sår in tvivel hos)}} er och vill förvränga den Smordes
{\ADD{(Kristi)}} evangelium
{\ADD{(ändra det glada budskapet till något helt motsatt)}}.


\par }{\PP \VS{8}Men även om vi eller om så vore en ängel
{\ADD{(budbärare)}} från himlen skulle predika ett annat
{\ADD{(parallellt)}} evangelium än det vi har predikat för er, så låt honom vara under förbannelse
{\ADD{[bli ställd under Guds dom – gr. anathema]}}!

\VS{9}Som vi sagt förut, så säger jag igen: Om någon predikar ett annat evangelium än det ni fick från oss, låt honom vara under förbannelse!


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{10}För
{\ADD{[hur är det nu]}}, är det människor jag här försöker övertala
{\ADD{(övertyga; bli vän med)}} – eller Gud? Eller försöker jag
{\ADD{(söker jag efter att)}} behaga människor
{\ADD{[ständigt möta människors förväntningar]}}? Om jag fortfarande behagade människor
{\ADD{(vore människor till lags; höll mig väl med folk) [och gjorde dem nöjda]}} skulle jag nog
{\ADD{(gr. an)}} inte vara en tjänare
{\ADD{(slav, livegen)}} till den Smorde
{\ADD{(Messias, Kristus)}}.
{\ADD{[1 Thess 2:5-6]}}

\par }{\BB \par }
{\MM {\ADD{[Den lilla grekiska partikeln an anger en förmodan och något hypotetiskt – ”i så fall, om det vore så”.]}}

\par }{\SH Paulus försvarar sin auktoritet (1:11-2:14)
\par }
{\MM \par }
{\MM {\ADD{[Paulus berättar nu hur han kom till tro. Stycket har fem sektioner med händelser fram tills brevet skrivs. Den femte och sista sektionen inleds i
Gal 2:11 med att Petrus kommer till Antiokia, vilket antyder att det är där Paulus befinner sig när han skriver detta brev.]}}


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{11}Nu vill jag klargöra
{\ADD{(intyga, bestyrka)}} för er, syskon
{\ADD{(bröder och systrar i tron)}}, att det evangelium jag förkunnade har inte mänskligt ursprung
{\ADD{(är inte av mänsklig natur)}}.

\VS{12}Jag tog inte emot det, eller blev undervisad om det av någon människa, utan det kom till mig genom en uppenbarelse från Jesus den Smorde
{\ADD{(Messias, Kristus)}}.


\par }{\SHB Tidigare liv
\par }
{\MM \VS{13}Ni har ju hört om mitt tidigare liv då jag utövade den judiska religionen
{\ADD{[judaismen]}}, hur jag ständigt utöver det vanliga
{\ADD{(utan jämförelse, obehärskat, fanatiskt)}} förföljde
{\ADD{(jagade)}} Guds församling för att förgöra
{\ADD{(utrota)}} den.

\VS{14}Jag gick längre i den judiska religionen än många av mina landsmän i samma ålder
{\ADD{(jag var en föregångare, banade nya vägar)}}, och var än mer fanatisk
{\ADD{(entusiastisk)}} i mina förfäders
{\ADD{[judiska]}} traditioner
{\ADD{(stadgar)}} än de.
{\ADD{[Lukas beskriver också hur Paulus, då känd under sitt hebreiska namn Saul, dödade och angrep de troende, se
Apg 8:1-3.]}}


\par }{\SHB Omvändelse och kallelse
\par }
{\MM \VS{15}Men när han – som utvalde mig innan jag var född och kallade
{\ADD{(avskilde, helgade)}} mig genom sin nåd
{\ADD{(oförtjänta favör)}} – beslöt
{\ADD{(när det behagade honom)}}

\VS{16}att uppenbara sin Son inom mig, för att jag skulle förkunna honom för hedningarna
{\ADD{(den icke-judiska världen) [Apg 9:15; 22:21]}}, så rådfrågade jag inte kött och blod på en gång
{\ADD{[diskuterade jag inte detta med någon människa]}}.

\VS{17}Jag gick inte heller upp till Jerusalem, till dem som var apostlar före mig, utan gick i stället till Arabien
{\ADD{[öknen, ödemarken; Aravaöknen]}}, och efter det kom jag tillbaka till Damaskus.

\par }{\BB \par }
{\MM {\ADD{[Lukas beskriver Saulus livsomvandlande möte med Jesus på vägen till Damaskus i
Apg 9:1-40. Arabia är den stora öknen öster och söder om Damaskus, som motsvarar dagens Saudiarabien. Här är Paulus i tre år, se vers 18. Intressant att det är ungefär lika lång tid som de tolv apostlarna spenderade tillsammans med Jesus.]}}

\par }{\SHB Första besöket i Jerusalem
\par }
{\MM \par }
{\MM {\ADD{[Detta är det första av två besök i Jerusalem som nämns i Galaterbrevet, det andra nämns i
Gal 2:1. Detta första besök är samma första besök som nämns i
Apg 9:26-30.]}}


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{18}Sedan, efter
{\ADD{(gr. meta)}} tre år
{\ADD{[efter omvändelsen]}}, gick jag upp till Jerusalem
{\ADD{[från Damaskus, se vers 17]}} för att personligen träffa
{\ADD{(lära känna, samtala med)}} Kefas
{\ADD{(Petrus)}}, och jag stannade hos honom i femton dagar.
{\ADD{[Jerusalem är högt beläget och man går alltid ”upp” till staden.]}}

\VS{19}Men jag träffade ingen av de andra apostlarna förutom Jakob, Herrens broder.

\VS{20}Nu skriver jag detta som om jag stod inför Guds ansikte, jag ljuger inte!


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{21}Sedan reste jag till området kring Syrien och Kilikien
{\ADD{[två romerska provinser vid Medelhavets nordöstra bukt, kuststaden Tarsus i Kilikien var Paulus hemstad]}}.

\VS{22}Men jag var ett okänt ansikte för den Smordes
{\ADD{(Kristi)}} församlingar
{\ADD{[de messianska församlingarna]}} i Judeen.
{\ADD{[Kan syfta på området kring Jerusalem, eller hela den judiska provinsen i Romarriket som bestod av Iduméen, Judeen, Samarien och Galileen.]}}

\VS{23}De hade bara hört det sägas
{\ADD{[gång på gång]}}: ”Han som förut ständigt förföljde oss, predikar nu de glada nyheterna
{\ADD{(gr. euaggelizo)}} om den tro som han förut försökte förgöra
{\ADD{(utrota)}}.”

\VS{24}Så nu prisade
{\ADD{(ärade)}} de gång på gång Gud för min skull
{\ADD{[för den förändring som Gud hade gjort i mig]}}.

\par }{\BB \par }
{\MM {\ADD{[Det är när Paulus är i Tarsus i Kilikien som Barnabas söker upp honom och tar med honom till Antiokia, se
Apg 11:25-26.]}}




\par }\Chap{2}{\SHB Andra besöket i Jerusalem
\par }
{\MM \par }
{\MM {\ADD{[Paulus fortsätter sin berättelse som han började i
Gal 1:11. Ibland har händelserna här i
Gal 2:1-10 förknippats med apostlamötet i
Apg 15, men apostlamötet skedde vid det tredje av de fem besöken i Jerusalem som omnämns i Apostlagärningarna. Troligare är att detta är det andra besöket för överlämnandet av insamlade medel under den rådande hungersnöden i området, se
Apg 11:27-30. Om mötet som beskrivs i
Apg 15 redan inträffat skulle Paulus ha refererat till beslutet och brevet som skrevs då, vilket han inte gör här i Galaterbrevet.
}}

\par }{\PP {\ADD{Paulus fem besök i Jerusalem som nämns i Apostlagärningarna:
}}

\par }{\MI {\ADD{- Kort besök efter omvändelsen i Damaskus, se
Apg 9:26-30. Motsvarar
Gal 1:18-20.
}}

\par }{\MI {\ADD{- Resa från Antiokia med finansiellt stöd, se
Apg 11:27-30.
}}

\par }{\MI {\ADD{- Apostlamötet i Jerusalem, se
Apg 15:1-30.
}}

\par }{\MI {\ADD{- Besök i slutet på den andra missionsresan, se
Apg 18:22.
}}

\par }{\MI {\ADD{- Det sista besöket som resulterar i Paulus fängslande i Caesarea Maritima, se
Apg 21:15-23:35.}}

\par }{\BB \par }
{\MM {\ADD{De fjorton år som nämns i vers 1 kan syfta på det tidigare besöket i Jerusalem, tre år efter hans omvändelse. Dock används det grekiska ordet dia här, inte meta som i
Gal 1:18, vilket gör att de fjorton åren också kan räknas från hans omvändelse, inte efter de tre åren.]}}

\par }{\BB \par }
{\MM \VerseOne{1}Sedan, efter
{\ADD{[ett intervall på – gr. dia]}} fjorton år gick jag åter upp till Jerusalem tillsammans med Barnabas och tog även med mig Titus.

\VS{2}Jag gick på grund av
{\ADD{(i lydnad till)}} en uppenbarelse. Jag lade fram det evangelium som jag predikar bland hedningarna. Dock presenterade jag det först i ett enskilt möte med de av högt anseende
{\ADD{(de inflytelserika personerna)}}, detta för att jag inte skulle springa
{\ADD{(löpa – gr. trecho)}} eller ha sprungit i onödan
{\ADD{[mitt arbete inte skulle vara fruktlöst]}}.

\VS{3}Men
{\ADD{[allt gick bra]}} inte ens Titus som följde med mig, som ju var grek, behövde omskära sig
{\ADD{[som några hade trott]}}.


\par }{\PP \VS{4}Denna fråga
{\ADD{[om huruvida alla ska omskära sig]}} uppstod på grund av några falska bröder som i hemlighet hade smugit sig in
{\ADD{[i församlingen]}} för att spionera på den frihet vi har i den Smorde
{\ADD{(Messias, Kristus)}} Jesus, för att åter föra oss in i slaveriet
{\ADD{[under lagen]}}.

\VS{5}Men vi böjde oss inte för dem, inte för ett ögonblick. Detta för att evangeliets sanning skulle bevaras för er
{\ADD{[i sanning]}}.


\par }{\PP \VS{6}Vidare,
{\ADD{[inga nya krav gavs från]}} de som har anseende
{\ADD{[de ledare som har inflytande i Jerusalem]}}, om de har anseende eller inte spelar ingen roll för mig, Gud har inte anseende till personen
{\ADD{(har inga favoriter som han särbehandlar, Gud är inte imponerad av mänskliga positioner)}}. Dessa ledare lade inte till något till mitt budskap.

\VS{7}Tvärtom, de såg
{\ADD{(fick en klar förståelse av)}} att jag blivit betrodd med evangeliet
{\ADD{(det glada budskapet)}} till de oomskurna
{\ADD{[hedningarna, icke-judarna]}}, på samma sätt som Petrus blivit betrodd åt de omskurna
{\ADD{[judarna]}}.

\VS{8}För den som verkade genom
{\ADD{(motiverade, gav sin kraft till)}} Petrus och hans tjänst som apostel för de omskurna, verkade också
{\ADD{(motiverade, arbetade)}} genom mig för de oomskurna.


\par }{\PP \VS{9}När Jakob, Kefas
{\ADD{(Petrus)}} och Johannes som var kända som
{\ADD{(hade ryktet om sig att vara)}} pelare
{\ADD{[i Jerusalems församling]}} kände
{\ADD{(förstod, hade en personlig erfarenhet av)}} Guds nåd som jag fått ta emot, räckte de mig och Barnabas handen för samarbete. Vi kom överens om att vi
{\ADD{[jag och Barnabas]}} skulle gå till hedningarna och de till de omskurna
{\ADD{(judarna)}}.

\VS{10}Deras enda önskan var att vi skulle komma ihåg de fattiga, just det som jag själv verkligen ihärdigt
{\ADD{(uthålligt)}} arbetat för.

\par }{\BB \par }
{\MM {\ADD{[Detta andra besök i Jerusalem verkar vara samma besök som nämns i
Apg 11:30; 12:25, där Barnabas och Saulus överlämnar de finansiella gåvorna till församlingen i Jerusalem.]}}

\par }{\SHB Paulus tillrättavisar Petrus
\par }
{\MM \par }
{\MM {\ADD{[Som sista argument för sitt apostlaskap tar Paulus upp ett tillfälle då han tillrättavisade Petrus, som också kallas Kefas. Om Paulus inte var en apostel skulle han inte kunnat göra detta.]}}


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{11}När Kefas
{\ADD{(Petrus)}} kom till Antiokia, protesterade jag öppet mot honom, för han var uppenbarligen fel ute
{\ADD{(hade dömt sig själv)}}.

\VS{12}Innan vissa personer från Jakob var där hade han för vana att äta med hedningarna. Men när männen
{\ADD{[från Jerusalem]}} kom, drog han sig gradvis undan
{\ADD{[från hedningarna]}}, eftersom han fruktade dem som var för omskärelse
{\ADD{[den grupp judar som lärde att en hedning var tvungen att omskära sig innan han blev en kristen]}}.

\VS{13}De andra troende judarna anslöt sig till honom och förställde sig
{\ADD{(spelade med i detta falska spel)}}. Det resulterade i att också Barnabas drogs med i deras hyckleri.

\VS{14}Men när jag såg
{\ADD{(förstod, fick klart för mig)}} att de inte vandrade rakt fram i enlighet med evangeliets sanning
{\ADD{(inte agerade i linje med evangeliet)}}, sa jag till Kefas i allas närvaro:

\par }{\BB \par }
{\MM ”Om du
{\ADD{[Petrus]}} som är född jude, lever som en hedning och inte som en jude, varför tvingar du hedningarna att leva som judarna
{\ADD{[genom att återinföra judaismens ritualer]}}?


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{15}Vi
{\ADD{[Paulus inkluderar sig själv och Petrus, Barnabas, m.fl.]}} är judar av naturen
{\ADD{(vi är födda judar)}} och inte hedniska syndare.

\VS{16}Ändå vet vi att en människa inte blir rättfärdig
{\ADD{[skuldfri, har det rätt ställt med Gud]}} genom att i egen kraft följa lagen
{\ADD{[på ett legalistiskt sätt följa Torah]}}, utan bara på grund av tron på den Smorde
{\ADD{(Messias, Kristus)}} Jesus
{\ADD{(hans trofasthet)}}. Vi själva har satt vår tro till Jesus den Smorde, för att vi ska bli rättfärdiga genom den Smordes
{\ADD{(Kristi)}} trofasthet och inte för att vi i egen kraft följer lagen. För på grund av laggärningar
{\ADD{(religiösa ritualer, eget arbete)}} kan ingen människa bli rättfärdig
{\ADD{(inget kött bli utan skuld och få frid med Gud)}}.


\par }{\PP \VS{17}Men om vi, när vi ständigt söker att bli rättfärdiga i den Smorde
{\ADD{(Messias, Kristus)}}, själva har visat oss vara syndare, är den Smorde
{\ADD{(Kristus)}} då en som uppmanar till synd
{\ADD{(en representant för den)}}? Självklart inte
{\ADD{(låt det aldrig ske, motsatsen till amen)}}!


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{18}För om jag återigen bygger upp det som jag själv
{\ADD{[en gång]}} rev ner
{\ADD{[detta att man skulle bli frälst genom laggärningar]}}, gör jag mig själv till en överträdare
{\ADD{[framstår jag själv som en lagöverträdare som bryter mot Guds bud]}}.

\VS{19}För jag
{\ADD{[för min del]}} har genom lagen
{\ADD{(gr. nomos)}} dött bort från lagen
{\ADD{[det judiska lärosystemet]}} för att jag skulle leva för Gud
{\ADD{[i direkt relation med honom]}}. Jag är korsfäst
{\ADD{(har korsfästs tillsammans)}} med den Smorde
{\ADD{(Messias, Kristus) [eftersom jag tillhör honom delar jag hans död]}},

\VS{20}nu
{\ADD{(dessutom)}} lever inte längre jag
{\ADD{[gr. ego – här betonar Paulus med eftertryck sitt eget jag, precis som i början av vers 19]}}, utan den Smorde
{\ADD{(Messias, Kristus)}} lever i mig. Och det
{\ADD{[liv]}} som jag nu lever i köttet
{\ADD{(i kroppen)}}, lever jag genom tron från
{\ADD{[på]}} Guds Son
{\ADD{(det lever jag i Guds Sons tro) [jag får ta del av hans förtröstan]}}, han som
{\ADD{[osjälviskt]}} älskade mig och utgav sig själv för mig.
{\ADD{[Fil 3:10; Gal 5:24; 6:14]}}

\VS{21}Jag förkastar inte
{\ADD{(slänger inte bort; ogiltigförklarar inte)}} Guds nåd
{\ADD{(favör)}}, för om rättfärdighet kom genom
{\ADD{[att hålla]}} lagen, då dog
{\ADD{[ju]}} den Smorde
{\ADD{(Messias, Kristus)}} i onödan
{\ADD{(förgäves, gratis) [då skulle hans död vara meningslös]}}.”

\par }{\BB \par }
{\MM {\ADD{[Eftersom grekiskan inte har citattecken är det inte helt säkert var Paulus respons till Petrus (som började i vers 14) slutar. Utifrån de pronomen som används, verkar det som om svaret följer en rytm med du, vi och jag, se vers 14, 15-17, 18-21. I så fall slutar citatet här i vers 21.]}}


\par }{\BB \par }


\Chap{3}{\SH TEOLOGI – nåd och tro (3:1-4:31)
\par }
{\SHB Nåd
\par }
{\SHC Nåden i ert eget liv
\par }
{\MM \VerseOne{1}Ni oförstående
{\ADD{(tanklösa)}} galater!

\par }{\MM Vem har förhäxat
{\ADD{(kastat en förbannelse på, charmat, lurat)}} er?

\par }{\MM Mitt framför era ögon var Jesus den Smorde
{\ADD{(Messias, Kristus)}} tydligt beskriven
{\ADD{(som ett plakat, oförglömligt)}} som korsfäst.


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{2}En sak vill jag förstå
{\ADD{(oavsett andra argument, låt mig ställa denna fråga)}}:

\par }{\BB \par }
{\MM {\ADD{[Paulus tar nu ett huvudargument som handlar om tro eller lag. Frågan ramas in i ett kiastiskt mönster i vers 2b och 5, med en utvidgning och beskrivning i vers 3-4.]}}

\par }{\BB \par }
{\MM Tog ni emot den helige Ande genom att hålla lagen
{\ADD{[följa Moseböckernas alla bestämmelser]}}

\par }{\PP eller på grund av tro
{\ADD{(förtröstan) [tillit till evangeliet]}}?
{\ADD{[Självklart var det genom tro!]}}


\par }{\MM \VS{3}Är ni så oförstående
{\ADD{(tanklösa)}}?

\par }{\MM Ni som började
{\ADD{[ert nya liv]}} i Anden,

\par }{\PP ska ni nu sluta i köttet
{\ADD{(försöka nå målet genom egen mänsklig kraft)}}?


\par }{\MM \VS{4}Har ni genomlidit så mycket helt i onödan?

\par }{\PP Om det nu verkligen varit förgäves ...

\par }{\BB \par }
{\MM {\ADD{[Även om situationen hos de troende var illa, lämnar Paulus en förhoppning om att det inte var förgäves. Ordet ”genomlidit”, gr. pascho, betyder oftast lidande. Ibland kan det också betyda att genomgå erfarenheter, både bra och dåliga. Vanligtvis används fler beskrivande ord som förtydligar betydelsen, men det görs inte här. I Paulus andra brev används alltid detta ord för lidande, så det är troligt att det används här också. Paulus kanske ser tillbaka på den förföljelse och det lidande som drabbade honom och Barnabas i Galatien, se
Apg 14:2, 5, 19, 22.]}}


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{5}Han som ger er
{\ADD{(förser er med)}} Anden och utför kraftfulla mirakler bland er – är det på grund av laggärningar
{\ADD{[att ni legalistiskt följer Moseböckernas förordningar och alla rabbinska tillägg]}}, eller för att ni lyssnar
{\ADD{[på evangeliet]}} i tro
{\ADD{(har förtröstan, tillit till det)}}?

\par }{\SHC Nåden i Skriften
\par }
{\MM \par }
{\MM {\ADD{[Paulus inledde kapitlet med några personliga frågor till galaterna. Nu följer sex citat från Bibeln vilket visar på en viktig princip. Andliga erfarenheter är värdefulla, men måste stödjas av Skriften. Eftersom dessa judaister försökte föra de troende tillbaka under lagen, citerar Paulus lagen.]}}


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{6}På samma sätt var det med Abraham:

\par }{\BB \par }
{\MM ”Han trodde
{\ADD{(litade)}} på Gud
{\ADD{[om löftet om en son]}}

\par }{\PP och därför räknades han som rättfärdig
{\ADD{(skuldfri)}}.”

\par }{\BB \par }
{\MM {\ADD{[1 Mos 15:6. Paulus citerar samma vers i
Rom 4:3 där han ännu mer detaljerat lägger ut texten. Romarbrevet 4 är den bästa kommentaren till Galaterbrevet 3.]}}


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{7}Förstå därför
{\ADD{(låt er få en personlig erfarenhet av)}} att det är de människor som tror
{\ADD{(de som lever i tro)}} som är Abrahams
{\ADD{[verkliga]}} barn.

\VS{8}Eftersom Skriften gång på gång förutsåg att Gud skulle rättfärdiggöra hedningarna genom tro, berättade den i förväg de glada nyheterna
{\ADD{(evangeliet)}} för Abraham genom att säga:

\par }{\BB \par }
{\MM ”I dig ska alla folk
{\ADD{(nationer, folkgrupper)}} bli välsignade.”
{\ADD{[1 Mos 12:3; 1 Mos 18:18]}}


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{9}Därför blir de som är av tro
{\ADD{(litar, lutar sig emot Gud)}} välsignade tillsammans med den troende Abraham
{\ADD{(som trodde, litade, lutade sig emot Gud)}}.

\VS{10}För alla de som förlitar sig på
{\ADD{[utgår från; förutsätter; ”är av”]}} laggärningar är under förbannelse
{\ADD{[är dömda till förkastelse – som resulterar i det straff som måste komma ner]}}, för det står:

\par }{\BB \par }
{\MM ”Förbannad är var och en som inte fortsätter att göra
{\ADD{[inte ständigt praktiserar och lever efter; som inte gör och förblir vid]}} allt det
{\ADD{[i plural]}} som är skrivet i
{\ADD{[den älskade]}} lagens bok
{\ADD{(skriftrulle)}}.”
{\ADD{[5 Mos 27:26]}}

\par }{\BB \par }
{\MM {\ADD{[Här används diminutiva formen av biblos – biblion – dvs. att det är en liten bok eller rulle och troligen även med innebörden att den är älskad.]}}


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{11}Men att ingen blir rättfärdig
{\ADD{(rättfärdiggjord)}} inför Gud genom lagen är uppenbart
{\ADD{(helt klarlagt)}},

\par }{\BB \par }
{\MM för den ”rättfärdige ska leva av
{\ADD{(utifrån)}} tro”.
{\ADD{[Hab 2:4]}}

\par }{\MM {\ADD{[Den som är trofast och förtröstar på Gud förklaras som rättfärdig inför honom och får full tillgång till Guds överflödande och äkta liv.]}}


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{12}Men lagen kommer inte från tro
{\ADD{(baseras, vilar inte på tro)}}, för det står:

\par }{\BB \par }
{\MM ”Den som gör dessa gärningar
{\ADD{[som lagen föreskriver]}}

\par }{\PP ska leva genom dem
{\ADD{[inte genom tro]}}.”
{\ADD{[3 Mos 18:5]}}


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{13}Den Smorde
{\ADD{(Messias, Kristus)}} har friköpt oss
{\ADD{(betalt ett pris för vår frihet)}} från lagens förbannelse, genom att bli ett med förbannelsen i vårt ställe, för det står skrivet:

\par }{\BB \par }
{\MM ”Under förbannelse är alla som hängs upp på trä
{\ADD{(ett kors)}}.”
{\ADD{[5 Mos 21:23]}}


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{14}Den Smorde
{\ADD{(Messias, Kristus)}} gjorde detta för att Abrahams välsignelse
{\ADD{[1 Mos 12:2-3]}} skulle komma över hedningarna genom Jesus den Smorde
{\ADD{(Messias, Kristus)}}, så att vi
{\ADD{[både jude och hedning]}} genom tro skulle få den utlovade Anden.


\par }{\SHB Arvet kommer genom tro
\par }
{\MM \VS{15}Syskon
{\ADD{(bröder och systrar i tron)}}, låt mig ta ett exempel från vardagslivet
{\ADD{(låt mig tala om mänskliga relationer)}}. När ett förbund
{\ADD{(testamente, en sista vilja)}} trätt i kraft, även om det bara så är ett mänskligt, kan ingen ta bort eller lägga till något.

\par }{\BB \par }
{\MM {\ADD{[Det grekiska ordet för förbund är diatheke. Ordet i sin verbform betyder ”att placera mellan två”. Det beskriver ett förbund och avtal mellan två parter. Ordet kan också översättas med testamente. Det är därför Bibelns delar kallas testamenten.]}}


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{16}Nu gavs löftena till Abraham och hans avkomma
{\ADD{(säd, arvinge)}}. Han
{\ADD{[Gud, Skriften]}} säger inte, ”och åt dina avkomlingar”, som när man talar om många, i stället talas det om en, ”och åt din avkomling”. Det är den Smorde
{\ADD{(Messias, Kristus)}}.

\VS{17}Detta är vad jag menar, lagen som kom 430 år senare
{\ADD{[än löftet till Abraham]}} kan inte annullera ett tidigare förbund
{\ADD{(testamente)}} från Gud, så att löftet blir ogiltigt.

\VS{18}För om arvet berodde på
{\ADD{[att bara lyda]}} lagen
{\ADD{[som dessa falska lärare vill få er att tro]}}, skulle det inte längre bero på löftet, men Gud gav arvet till Abraham genom ett löfte.


\par }{\SHC Skriften visar vad synd är
\par }
{\MM \VS{19}Vad var syftet med lagen? Den lades till
{\ADD{[senare, efter löftet]}} på grund av överträdelserna
{\ADD{(synden, lagbrotten) [för att vara en måttstock och överbevisa människorna om synd]}}, för att gälla fram tills arvingen skulle komma, han som löftet getts till. Lagen gavs
{\ADD{(dikterades, befalldes, påbjöds)}} av änglar via en medlares hand
{\ADD{[Mose, en medlare mellan Gud och människan]}}.

\VS{20}En medlare företräder fler än en, men Gud var ensam
{\ADD{[när han gav löftet till Abraham]}}.

\par }{\BB \par }
{\MM {\ADD{[Lagen var ett kontrakt, mellan Israel och Gud, som krävde att båda parter höll det. Löftet däremot beror bara på Gud.]}}


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{21}Motsäger sig lagen Guds löften? Nej, absolut inte! Om en lag i sig självt kunde ge
{\ADD{[andligt]}} liv, då hade med säkerhet rättfärdighet kommit genom lagen.

\VS{22}I stället har Skriften visat att alla
{\ADD{[hela skapelsen och mänskligheten]}} är fängslade av synd
{\ADD{(helt instängda utan hopp om att själva kunna bli befriade)}}, för att det som var lovat
{\ADD{[arvet, välsignelsen]}} skulle ges, på grund av Jesu den Smordes
{\ADD{(Kristi)}} trofasthet, till dem som tror
{\ADD{(litar, lutar sig emot honom)}}.


\par }{\PP \VS{23}Men innan tron kom
{\ADD{[på Jesu död och uppståndelse]}}, var vi under uppsikt
{\ADD{(bevakades vi)}} av lagen, instängda tills
{\ADD{[fram till dess att]}} tron skulle
{\ADD{[till att]}} uppenbaras.

\VS{24}Så har alltså lagen blivit vår
{\ADD{[judarnas]}} skolmästare
{\ADD{(instruktör, uppfostrare, övervakare; stränga beskyddare) [som skulle föra oss]}} fram till den Smorde
{\ADD{(Messias, Kristus)}}, så att vi skulle bli
{\ADD{(förklaras)}} rättfärdiga av
{\ADD{(utifrån)}} tro.

\VS{25}När nu tron har kommit står
{\ADD{(är)}} vi inte längre under en skolmästare.

\par }{\BB \par }
{\MM {\ADD{[Ordet skolmästare (gr. paidagogos) användes i grekiskan för en slav med gott anseende som fick uppdraget att övervaka familjens barn fram tills de blev vuxna. Han följde dem till skolan, skyddade dem från faror och frestelser, såg till att de kom dit de skulle och inte gjorde några hyss. Lagen liknas vid en sådan skolmästare som i detalj styr vad barnen får och inte får göra tills de växt upp. Lagen leder den troende fram till evangeliet – det glada budskapet om frälsningen i Jesus som dött och uppstått för alla som brutit mot lagen.]}}


\par }{\SHC Del i arvet
\par }
{\MM \VS{26}I den Smorde
{\ADD{(Messias, Kristus)}} Jesus
{\ADD{(förenade med honom)}} är ni alla Guds söner genom tron.

\VS{27}Alla ni som blivit döpta in i den Smorde
{\ADD{(till Kristus)}} har iklätt er den Smorde
{\ADD{(Kristus)}}.

\VS{28}{\ADD{[I Guds familj råder inte längre åtskillnad mellan nationalitet, samhällsklass och kön.]}}

\par }{\BB \par }
{\MM Det är inte:

\par }{\PP jude eller grek
{\ADD{(hedning)}},

\par }{\PP slav eller fri,

\par }{\PP man och kvinna,

\par }{\MM för ni är alla ett i den Smorde
{\ADD{(Messias, Kristus)}} Jesus.

\par }{\BB \par }
{\MM {\ADD{[I Talmud (en judisk skrift som sammanfattar och kommenterar Gamla testamentet) finns böner för den judiska synagogans liturgi. I morgonbönen tackar mannen Gud för att han inte är skapad till en hedning, en slav eller en kvinna. Som rättrogen jude hade Paulus säkerligen bett denna bön varje morgon under många år och det gör dessa ord ännu starkare – alla är vi ett i Jesus!
}}

\par }{\PP {\ADD{Ordet ”och” finns bara mellan den sista gruppen. Det kan anspela på
1 Mos 1:27 där det står att Gud skapade dem till ”man och kvinna”, och att båda könen finns med i de två första grupperingarna.]}}


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{29}Om ni tillhör den Smorde
{\ADD{(Messias, Kristus) [är i honom som är Abrahams arvinge]}}, är ni också Abrahams barn
{\ADD{(avkomma, säd)}} och arvingar enligt löftet.




\par }{\BB \par }
\Chap{4}{\MM \VerseOne{1}Vad jag menar är att så länge arvingen är ett barn
{\ADD{(omoget barn, 5-9 år gammal)}}, är det ingen skillnad mellan honom och en slav, även om han är herre över allt.

\VS{2}Han står under förmyndare
{\ADD{(som överser barnen)}} och förvaltare
{\ADD{(som överser hushållet)}} fram till den dag hans far har bestämt.

\VS{3}På samma sätt är det med oss
{\ADD{[alla, judar, kristna eller hedningar]}}, när vi var omogna barn var vi slavar under den grundläggande läran i ett strukturerat system av regler och lagar
{\ADD{(världen – gr. kosmos)}}.
{\ADD{[De judiska reglerna och ritualerna eller hedniska religioner.]}}

\VS{4}Men när tiden var fullbordad sände Gud sin Son, född av en kvinna, och född in under lagen,

\VS{5}för att friköpa dem som står under lagen, för att vi ska kunna välja att bli söner
{\ADD{[bli adopterade och få söners rätt]}}.

\VS{6}Eftersom ni nu är
{\ADD{[Guds]}} söner sände Gud sin Sons Ande in i våra hjärtan, som ropar: Abba
{\ADD{(pappa)}}! Fader!
{\ADD{[Abba betyder pappa på arameiska, vardagsspråket på Jesu tid. De första ord ett litet barn lär sig säga var pappa och mamma, abba och imma. Uttrycket ”Abba Fader” visar att vi får vara Guds barn och ha en nära familjerelation till vår himmelske Fader.]}}

\VS{7}Därför är du inte längre slav utan son, och om du är son, då är du också arvinge genom Gud.
{\ADD{[Rom 8:15]}}


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{8}Tidigare, när ni inte kände
{\ADD{(såg med era hjärtans ögon, hade en klar förståelse av)}} Gud, var ni
{\ADD{[hedningar]}} slavar under gudar
{\ADD{[avgudar av trä och sten]}} som i verkligheten inte finns
{\ADD{(i sin natur inte är gudar)}}.

\VS{9}Men nu, när ni har lärt känna
{\ADD{(fått en personlig erfarenhet av)}} Gud, eller snarare, Gud har lärt känna
{\ADD{(fått en personlig relation med)}} er, hur kan ni då vända tillbaka till dessa svaga och tomma krafter
{\ADD{(element, primitiva religioner, vidskepelse)}}? Vill ni bli slavar under dem igen?

\VS{10}Ni iakttar noga
{\ADD{[särskilda]}} dagar och månader, och tider
{\ADD{(tidsperioder)}} och år!

\VS{11}Ni skrämmer mig
{\ADD{(jag är orolig för er)}}, jag är rädd att allt mitt hårda arbete hos er är helt bortkastat.


\par }{\SHB Paulus personliga vädjan
\par }
{\MM \VS{12}Syskon
{\ADD{(bröder och systrar i tron)}}, jag ber er: Bli som jag
{\ADD{[fri från slaveriet av de judiska ceremoniella lagarna]}}, för jag har blivit som ni är
{\ADD{[en hedning]}}! Ni har inte sårat mig.

\VS{13}Ni vet att det var på grund av kroppslig svaghet som jag
{\ADD{[var kvar och]}} predikade evangeliet för er den första gången,

\VS{14}och även om mitt fysiska tillstånd måste ha frestat er
{\ADD{[att inte respektera och lyssna på mig]}}, så föraktade ni mig inte eller förkastade
{\ADD{(stötte bort)}} mig, i stället tog ni emot mig som en Guds ängel
{\ADD{(budbärare)}}, som om jag var den Smorde
{\ADD{(Messias, Kristus)}} Jesus själv!

\VS{15}Vad har hänt med er glädje
{\ADD{(saligprisning) [i det jag undervisade er om]}}? Jag kan vittna om hur ni då skulle ha rivit ut era ögon och gett dem till mig om det var möjligt.

\VS{16}Har jag nu blivit er ovän
{\ADD{(fiende)}} eftersom jag ständigt
{\ADD{(gång på gång)}} säger er sanningen?


\par }{\PP \VS{17}Dessa
{\ADD{[de falska lärarna som undervisar om regler och lagar]}} brinner av iver för er, men deras motiv är fel. Vad de vill är att isolera er
{\ADD{[från oss]}}, så att ni ivrigt följer dem.

\VS{18}Det är gott
{\ADD{(bra)}} att ha någon som brinner av iver för er
{\ADD{[galater]}}, i det som är gott
{\ADD{(rätt)}},
{\ADD{[det gäller]}} alltid, och inte bara när jag är med er.
{\ADD{[Paulus har inget emot att andra leder dem, bara de gör det av rätt motiv.]}}

\VS{19}Mina barn
{\ADD{[älskade unga familjemedlemmar i tron]}}, som jag på nytt känner födslovånda över, tills den Smorde
{\ADD{(Messias, Kristus)}} tagit form i er
{\ADD{(ni blivit lika Jesus)}}.

\VS{20}Jag önskar jag var hos er
{\ADD{(ansikte mot ansikte)}} och kunde förändra mitt röstläge, för jag vet inte vad jag ska göra med er.


\par }{\SHB Två förbund
\par }
{\MM \VS{21}Säg mig, ni som vill stå under lagen
{\ADD{(gr. nomos) [som ett legalistiskt lärosystem]}}: hör
{\ADD{(lyssnar)}} ni inte på lagen?
{\ADD{[Förstår ni inte vad undervisningen i Moseböckerna egentligen handlar om?]}}

\VS{22}Det står ju att Abraham hade två söner, en med slavkvinnan
{\ADD{[Hagar]}} och en med den fria kvinnan
{\ADD{[Sarah, sin hustru]}}.

\VS{23}Slavkvinnans son var född på naturligt sätt
{\ADD{(efter köttet)}}, däremot var den fria kvinnans son född genom löftet.


\par }{\PP \VS{24}Nu, låt oss ta en bild
{\ADD{(analogi)}} från detta. Ett förbund
{\ADD{(testamente)}} har sitt ursprung från berget Sinai
{\ADD{[där lagen gavs]}} och föder sina barn in i slaveri, detta är Hagar.

\VS{25}Ordet Hagar representerar berget Sinai i Arabien
{\ADD{[öknen; Arava]}}, det är också en bild av det nuvarande Jerusalem, för hon tjänar som en slav tillsammans med sina barn.
{\ADD{[Jerusalem var ockuperat och förslavat dels under Romarriket, dels under ett religiöst slaveri som huvudstad för judendomen med alla dess lagar och förordningar.]}}

\VS{26}Men det högre
{\ADD{(övre)}} Jerusalem
{\ADD{[Jesu rike]}} är fritt, och hon är vår moder.

\VS{27}För det står ju skrivet
{\ADD{[Jes 54:1]}}:

\par }{\BB \par }
{\MM Gläd dig, du ofruktsamma kvinna som inte fött några barn,

\par }{\MM brist ut och jubla högt, du som inte har födslovåndor,

\par }{\MM för den ensamma kvinnan har många fler barn än den som har en man.


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{28}Syskon
{\ADD{(bröder och systrar i tron)}}, vi är nu barn
{\ADD{[inte naturliga barn som Ismael, utan]}} som Isak, barn från ett löfte.

\VS{29}Men på samma sätt som det var då, att barnet som fötts på naturligt sätt
{\ADD{[efter köttet av slavkvinnan]}} förföljde
{\ADD{(trakasserade)}} den som var född genom Anden, så är det också nu.

\VS{30}Men vad säger Skriften? Kasta ut slavkvinnan och hennes son, för slavkvinnans son ska inte dela arvet med den fria kvinnans son.
{\ADD{[1 Mos 21:10]}}


\par }{\PP \VS{31}Alltså, mina syskon
{\ADD{(bröder och systrar i tron)}}, vi
{\ADD{[som är födda på nytt]}} är inte barn till slavkvinnan, utan till den fria kvinnan.




\par }\Chap{5}{\SH PRAKTISKA KONSEKVENSER (5:1-6:10)
\par }
{\SHB Hur lever man det kristna livet i nåd?
\par }
{\MM \VerseOne{1}Till
{\ADD{[den]}} friheten befriade
{\ADD{(frigjorde)}} den Smorde
{\ADD{(Messias, Kristus)}} oss. Stå därför
{\ADD{[fortsatt]}} fasta och låt inte ett nytt slavok läggas på er
{\ADD{(låt er inte snärjas under ett slavok igen)}}.

\par }{\BB \par }
{\MM {\ADD{[Omskärelsen av judiska pojkar är ett tecken på Guds eviga förbund med Abraham, se
1 Mos 17:10-12. Redan på Moses tid gjorde Gud klart att det inte räckte med det fysiska tecknet – hjärtat behövde också omskäras, se
5 Mos 10:16; 30:6; Jer 4:4.]}}


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{2}Se
{\ADD{(lyssna noga nu)}}, jag Paulus säger er, om ni låter er omskäras så blir den Smorde
{\ADD{(Messias, Kristus)}} till ingen nytta för er.

\VS{3}Jag försäkrar er igen att den som låter sig omskäras är skyldig att fullgöra hela lagen.

\VS{4}Ni som försöker bli förklarade rättfärdiga genom lagen har blivit separerade från den Smorde
{\ADD{(Messias, Kristus)}}.
{\ADD{[Han kan inte verka i er.]}} Ni har förlorat
{\ADD{(fallit ur)}} nåden.

\VS{5}För genom
{\ADD{[den helige]}} Anden, genom tro
{\ADD{(förtröstan)}}, väntar vi
{\ADD{(hoppas vi ivrigt)}} på rättfärdigheten som är vårt hopp.

\VS{6}För
{\ADD{[om vi är]}} i den Smorde
{\ADD{(Messias, Kristus)}} betyder omskuren eller oomskuren ingenting. Det enda som spelar någon roll är om vi har en tro som ständigt visar sig
{\ADD{(gång på gång kommer till uttryck)}} genom osjälviskt utgivande kärlek.


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{7}Ni löpte loppet väl, vem har hindrat er
{\ADD{(gjort att ni ändrat riktning)}} från att följa sanningen?

\VS{8}Denna övertalning
{\ADD{(som förleder er)}} är inte från honom som har kallat er
{\ADD{[till friheten i Jesus]}}.

\VS{9}Det räcker med lite jäst
{\ADD{[ett litet fel, några få falska lärare]}} för att hela degen ska jäsa
{\ADD{(syras) [hela tron ska förvrängas, eller hela församlingen bli missledd]}}.

\VS{10}Jag har förtroende för er i Herren att ni tänker på annat sätt. Men den som ständigt förvirrar er
{\ADD{(stör er frid, rör upp era känslor)}}, vem det nu än är, så ska han få bära sin dom.


\par }{\PP \VS{11}Syskon
{\ADD{(bröder och systrar i tron)}}, om jag fortfarande predikade omskärelse
{\ADD{[som några anklagar mig för]}}, varför förföljs jag fortfarande? I så fall skulle korsets stötesten vara borta.

\VS{12}Jag önskar att de som sprider oro bland er
{\ADD{(skapar förvirring, försöker driva bort er från tron) [gick hela vägen och]}} kastrerade sig.


\par }{\SHC Anden – inte köttet!
\par }
{\MM \VS{13}För ni är kallade till
{\ADD{(ni kallades ju på grund av)}} frihet, syskon
{\ADD{(bröder och systrar i tron)}}, men inte till den frihet som ger köttet något tillfälle
{\ADD{[som leder till en startpunkt för den gamla mänskliga naturen]}}, utan tjäna i stället
{\ADD{[ständigt]}} varandra genom
{\ADD{[den osjälviskt utgivande]}} kärleken.

\VS{14}För hela lagen
{\ADD{[allt vad Mose undervisade]}} har uppfyllts i detta enda ord
{\ADD{[kan sammanfattas i budordet]}}:

\par }{\BB \par }
{\MM ”Du ska
{\ADD{[osjälviskt och utgivande]}} älska din nästa
{\ADD{(din medmänniska)}} som dig själv.”
{\ADD{[3 Mos 19:18]}}


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{15}Men om ni
{\ADD{[kontinuerligt]}} biter och sliter i
{\ADD{(ordagrant: biter och ”äter ner”/förtär)}} varandra, se
{\ADD{[då hela tiden]}} till att ni inte uppslukas av
{\ADD{(förbrukar; gör slut på)}} varandra.


\par }{\PP \VS{16}Jag säger er: vandra
{\ADD{(gr. peripateo)}} hela tiden
{\ADD{[lev ständigt]}} i Anden, så kommer ni
{\ADD{[absolut]}} inte att ge efter för
{\ADD{(så skulle ni aldrig vilja uppfylla)}} köttets begär
{\ADD{(lust, åtrå) [tillfredsställa den fallna människans fokuserade längtan och passionerade lust]}}.

\VS{17}För köttet
{\ADD{[den fallna mänskliga naturen]}} har
{\ADD{[ständigt]}} en stark längtan att undertrycka Anden, och Anden
{\ADD{[har ständigt en stark längtan]}} att undertrycka köttet. De står emot varandra
{\ADD{[motarbetar varandra och ligger i konstant konflikt]}} så att ni inte kan göra de saker ni skulle vilja.

\VS{18}Men om ni leds av Anden, står
{\ADD{(är)}} ni inte under lagen.
{\ADD{[Gal 3:23-25]}}

\par }{\SHC Köttets gärningar
\par }
{\MM \par }
{\MM {\ADD{[Paulus utvecklar genom två olika uppräkningar skillnaden mellan kött och Ande. Femton onda gärningar (flera i plural och ”annat”, se vers 21) står i skarp kontrast till de nio egenskaper som kollektivt utgör Andens frukt i vers 22-23. Sättet på vilket köttets gärningar presenteras – som kan tyckas vara utan någon större struktur – visar också på den oreda som ondskan ställer till med. Andens frukt däremot är fint strukturerad i tre tripletter.]}}


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{19}Nu är köttets gärningar
{\ADD{[den mänskliga naturens handlingar]}} uppenbara
{\ADD{(välkända)}}. De är:

\par }{\BB \par }
{\MM sexuell omoral
{\ADD{(otukt – gr. porneia)}},

\par }{\BB \par }
{\MM {\ADD{[Porneia härstammar från ett grekiskt ord för att sälja, som i sin tur kommer från ett verb som betyder ”att trafikera” och som inbegrep slavhandel. Pornografi – porneia och grafo (där det senare betyder ”något skrivet eller tecknat”) är en beskrivning av någon som säljer sin kropp.]}}

\par }{\BB \par }
{\MM orenhet
{\ADD{(smutsighet) [här avses troligen rituell orenhet som kom av olika tillstånd som gjorde en person oren, men även ens orena ”uppblandade” tankar/sinne]}},

\par }{\MM lössläppthet
{\ADD{(tygellöshet, sensualitet – gr. aselgeia) [vältrande i lyx; ett sexuellt utsvävande liv i orgier; total frånvaro av avhållsamhet – den primära synden i Sodom och Gomorra, se
1 Pet 4:3; 2 Pet 2:6]}},


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{20}avgudadyrkan
{\ADD{[tillbedjan av en mänskligt framställd bild, avbild, avgud eller idol, dvs. något som tar Guds rättmätiga plats]}},

\par }{\MM drogbruk
{\ADD{(ockultism, trolldom – gr. pharmakeia)}},

\par }{\BB \par }
{\MM {\ADD{[Det grekiska ordet för drog, medicin eller medicinsk behandling är pharmakon och kommer ursprungligen av att ge dryck med hjälp av trollformler. Ordet för apotekare är pharmakeus. Det beskrev någon som tillredde droger eller gifter och som i förlängningen även kunde kallas trollkarl. Droger användes vid hednatemplen för att försätta sig i trans]}}

\par }{\BB \par }
{\MM fientligheter
{\ADD{[hat, avsky, bitterhet och ovänskap]}},

\par }{\MM gräl
{\ADD{(kiv, ordstrider, gnabb) [som orsakar splittring i sin iver och stridslystenhet]}},

\par }{\MM avund
{\ADD{(avundsjuka, svartsjuka, ofördragsamhet; ordagrant: hetta – gr. zelos)}},

\par }{\MM vredesutbrott
{\ADD{[temperamentsfulla, okontrollerade och upprörda känsloyttringar]}},

\par }{\MM intriger
{\ADD{(stridigheter, partikäbbel) [rivalitet och själviska ambitioner för egen vinnings skull]}},

\par }{\MM splittringar
{\ADD{(meningsskiljaktigheter, delningar, uppdelningar) [som resulterar i att man lämnar någon man varit lojal mot, att man överger och agerar rebelliskt och uppviglande]}},

\par }{\MM falska läror
{\ADD{(villoläror, partier – gr. haireseis) [elittänkande sekter som föredrar slutenhet i grupp]}},


\par }{\MM \VS{21}känslor av missunnsamhet
{\ADD{[starka känslor av avund – eller svartsjuka, en illvilja som leder till en önskan att ta ifrån någon annan det den har]}},

\par }{\MM fyllerier
{\ADD{(berusningsmedel – gr. methai) [alkohol eller drogkonsumtion]}},

\par }{\MM supkalas
{\ADD{(gr. – komoi) [vilt firande som bara gick ut på att i onyktert tillstånd få sina begär tillfredsställda, se
1 Pet 4:3]}}

\par }{\MM och
{\ADD{[allt]}} annat sådant
{\ADD{(liknande saker)}}

\par }{\BB \par }
{\MM som jag
{\ADD{[redan nu]}} i förväg säger er
{\ADD{[varnar er angående]}} – precis som jag
{\ADD{[också]}} sa förut: de som verkligen gör
{\ADD{[sig skyldiga till]}} sådana saker
{\ADD{[rutinmässigt ger sig hän åt köttets gärningar – sexuell omoral, avgudadyrkan, hat, omåttlighet osv., se vers 19-21]}} ska inte ärva Guds rike
{\ADD{(kungarike)}}.
{\ADD{[Apg 10:42]}}


\par }{\SHC Andens frukt
\par }
{\MM \VS{22}Men Andens frukt
{\ADD{[resultatet av Andens verk]}} är:

\par }{\BB \par }
{\MM kärlek
{\ADD{[som är utgivande, osjälvisk och rättfärdig]}},

\par }{\MM glädje
{\ADD{[gr. chara – här finns roten char från det grekiska ordet för nåd (charis) med – dvs. en glädje ”som lutar sig mot” nåden, se
1 Pet 4:13]}},

\par }{\MM frid
{\ADD{(ro, stillhet, vila, harmoni, helhet, endräkt) [Joh 14:27]}},

\par }{\BB \par }
{\MM tålamod
{\ADD{(tålighet, långmodighet, fördragsamhet, överseende, skonsamhet)}},

\par }{\MM vänlighet
{\ADD{(godhet, välvilja) [som på ett milt sätt bistår verkliga behov]}},

\par }{\MM godhet
{\ADD{(dygd, välgörenhet) [inneboende godhet och karaktärsfasthet som verkar i generositet gentemot andra]}},

\par }{\BB \par }
{\MM trofasthet
{\ADD{(tro, tillit, förtröstan, övertygelse)}},


\par }{\MM \VS{23}mildhet
{\ADD{(saktmod) [balanserad och kontrollerad styrka som är fri från hämndlystnad och bitterhet]}},

\par }{\MM självbehärskning
{\ADD{(avhållsamhet, återhållsamhet, måttlighet, nykterhet) [förmågan att behärska sina känslor och impulser]}}.

\par }{\BB \par }
{\MM {\ADD{[Det grekiska ordet för frukt (karpos) står i singular. Den helige Ande producerar bara en sorts frukt och den presenteras här med nio komponenter där kärleken står främst. De tre första bor i den troendes hjärta, de följande tre har mer att göra med förhållandet till andra människor och de tre sista är generella inre kvaliteter för att möjliggöra ett liv i helgelse. Precis som vid uppräkningen av köttets gärningar finns inte heller här konjunktionen ”och” mellan punkterna. Detta skrivsätt (som kallas asyndeton) betonar därför slutsatsen:]}}

\par }{\BB \par }
{\MM Mot
{\ADD{[allting]}} sådant
{\ADD{[alla dessa egenskaper och kvaliteter i Andens frukt]}} finns ingen lag
{\ADD{(är inte lagen)}}.

\par }{\BB \par }
{\MM {\ADD{[Däremot är Moseböckernas undervisning emot varje köttslig gärning. Den som bryter mot ett enda bud är skyldig i allt, se
Jak 2:10.]}}


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{24}Och de som tillhör den Smorde
{\ADD{(Messias, Kristus)}} Jesus har korsfäst
{\ADD{(korsfäste)}} sitt kött
{\ADD{[sin fallna mänskliga natur]}} med dess lidelser
{\ADD{(impulser)}} och begär
{\ADD{(lustar, åtrå)}}.
{\ADD{[Rom 6:6; Gal 2:20; 6:14]}}

\VS{25}Om vi lever
{\ADD{[Guds rika liv]}} genom Anden, ska
{\ADD{(skulle, borde)}} vi också marschera
{\ADD{(följa; vandra i linje) [vara synkroniserade]}} med Anden.

\par }{\BB \par }
{\MM {\ADD{[Här används ett annat ord för att vandra än i vers 16. Grekiskans stoicheo härstammar från ordet för ”rad” och är en militär term för att marschera i takt på raka led. Varje steg är aldrig kortare, aldrig längre, utan alltid exakt anpassat till personen framför. På samma sätt ska den troende följa den helige Ande i jämn takt. Ordet beskriver ett lärjungaskap och ett liv som rättar sig efter Jesus, under Andens ledning.]}}


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{26}Låt oss inte söka tom ära
{\ADD{(förgänglig härlighet; vara egenkära/fåfänga)}}, inte heller utmana
{\ADD{(provocera; kalla fram sig själv – gr. prokaleo) [och tävla mot]}} varandra eller avundas
{\ADD{(vara missunnsamma mot)}} varandra.

\par }{\BB \par }
{\MM {\ADD{[Som en motpol till att leva och vandra i Anden refererar Paulus till stridigheterna som han nämner om i vers 15, och i nästa stycke ger instruktioner för, se
Gal 6:1-10. Eftersom Galaterbrevet skickades som ett rundbrev till flera församlingar inom samma område, gäller uppmaningen även rivalitet mellan olika församlingar som är förödande för Jesu kropp.]}}




\par }\Chap{6}{\SHB Ett liv i tjänst för andra
\par }
{\MM \VerseOne{1}Mina syskon
{\ADD{(bröder och systrar i tron)}}, även om någon skulle bli påkommen
{\ADD{(ertappad, upptäckt, överraskad)}} med något felsteg
{\ADD{(överträdelse; kan också tolkas som: råka bli överraskad eller missledd att begå något felsteg, överträdelse)}}, ska ni som är andliga människor
{\ADD{(har Anden)}}, i mildhet
{\ADD{(rätt balans av känslor, fri från hämndlystnad och bitterhet)}} återupprätta
{\ADD{(återanpassa, hela)}} en sådan – samtidigt som du ser till att inte också du själv blir
{\ADD{(skulle bli)}} frestad
{\ADD{[och falla i samma synd]}}!
{\ADD{[Återupprätta är samma ord som används i
Matt 4:21 för att laga ett trasigt nät.]}}


\par }{\PP \VS{2}Bär
{\ADD{[alltid, gång på gång]}} varandras
{\ADD{[särskilt betungande personliga]}} bördor
{\ADD{(tyngder, tunga vikter) [Rom 15:1]}} så
{\ADD{(på detta sätt)}} kommer ni
{\ADD{[fortsätta]}} att uppfylla
{\ADD{(fullfölja, fullborda)}} den Smordes
{\ADD{(Messias, Kristi)}} lag
{\ADD{[Jesu bud och undervisning]}}.
{\ADD{[Gal 5:6, 14; Joh 13:34; Rom 13:8-10; 1 Kor 9:21; 1 Joh 4:21; Heb 8:10.]}}

\VS{3}För om någon tror
{\ADD{(tycker)}} sig vara något, fast han ingenting är
{\ADD{[tycker sig vara förmer än andra och inte vill bära sin broders börda]}}, bedrar han sig själv.

\par }{\BB \par }
{\MM {\ADD{[Det grekiska ordet för börda i vers 2 är baros – en tung vikt eller sten som någon måste bära en längre sträcka. Det blev ett begrepp för att beskriva hårt arbete och svåra situationer, som i t.ex.
Matt 20:12 där Jesus talar om vingårdsarbetarna som slet i hettan en hel dag. Här ligger betoningen på ”varandras bördor”. Paulus skriver om att man kan bedra sig själv – ordet har en grundbetydelse i sin substantivform ”en som förleder sinnet”, dvs. någon som vilseför sättet att tänka.]}}


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{4}Men var och en ska pröva
{\ADD{(undersöka, testa)}} sina egna gärningar
{\ADD{(handlingar)}} och sedan bara hålla sin stolthet för sig själv
{\ADD{[orsaken till varför man är stolt – det man kan ståta med och berömma sig av]}} utan att jämföra sig med någon annan.

\VS{5}För var och en måste bära
{\ADD{(lyfta)}} sin egen ryggsäck
{\ADD{(portion, packning, börda; en militärisk term för den utrustning som en soldat normalt själv bar)}}.

\par }{\BB \par }
{\MM {\ADD{[Här i vers 2-5 finns många sanningar:
}}

\par }{\PP {\ADD{• Alla, även kristna, kommer att möta problem och svårigheter – det är verkligheten i en fallen värld, se
Rom 8:18-28.
}}

\par }{\MM {\ADD{• En kristen behöver finnas med i en församlingsgemenskap. I ett individualistiskt samhälle är det lätt att tro att ”ensam är stark”. Att ensam bära sin börda är inte ett uttryck för tapperhet, utan snarare ett tecken på stolthet, något som vers 3 belyser.
}}

\par }{\MM {\ADD{• Vers 5 tar upp den andra ytterligheten, den som utgår från att man förväntar sig att andra ska göra allt. Här använder Paulus ett annat grekiskt ord för börda, nämligen phortion (jfr med vers 2), som ofta översätts packning – t.ex. om en soldats ryggsäck. Det används även för skeppslast, se
Apg 27:10 och kan betyda faktura eller räkning. När det kommer stora bördor – kriser i livet – då hjälps vi åt, men var och en bär sin egen ryggsäck och betalar sin egen räkning. Det kan och ska ingen annan göra. I ett annat brev förtydligar Paulus sitt budskap till de kristna som var odisciplinerade och levde på andra: ”den som inte arbetar, ska inte heller äta”, se
2 Thess 3:10.]}}


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{6}Låt den som undervisas i ordet
{\ADD{[evangeliet – det glada budskapet, se
Ef 1:13]}} dela med sig till
{\ADD{(delta med)}} den som undervisar i allt gott
{\ADD{(i varje god sak)}}.
{\ADD{[Det grekiska substantivet koinonos beskriver en kompanjon/ partner – någon som är gemensamt delaktig och delar med sig.]}}

\VS{7}Bli inte vilseledda
{\ADD{(lurade, bedragna)}}! Gud låter sig inte förlöjligas
{\ADD{(föraktas, bli fnyst åt)}} – för vad en människa sår
{\ADD{[om hon skulle så]}}, det ska hon också skörda.


\par }{\MM \VS{8}Den som sår i
{\ADD{(in i)}} sitt kött
{\ADD{[som gång på gång föder sin gamla onda mänskliga natur]}}

\par }{\PP får av
{\ADD{(ska utifrån/ur)}} köttet skörda förgängelse
{\ADD{(undergång; andligt förfall)}},

\par }{\MM men den som sår
{\ADD{[och fortsätter att så]}} i
{\ADD{(in i)}} Anden

\par }{\PP får av
{\ADD{(ska utifrån/ur)}} Anden skörda evigt liv.


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{9}Och låt oss inte tröttna på att
{\ADD{[vi borde inte vara så dåliga på att alltid]}} göra gott, för när tiden är inne
{\ADD{(i sinom tid) [gr. kairo ideo, dvs. i vars och ens egen unika tid och när rätt säsong/tillfälle kommer]}} får vi skörda om vi inte ger upp
{\ADD{(ger efter, släpper taget) [slutar att göra gott]}}.


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{10}Så låt oss
{\ADD{(vi borde)}} därför, medan vi har
{\ADD{(äger)}} tillfälle
{\ADD{(gr. kairos) [när rätt tid/säsong är inne]}}, göra
{\ADD{(verka)}} gott mot alla
{\ADD{[hjälpa varje människa – göra det som bygger upp, är moraliskt rätt och ger glädje åt andra]}}, och särskilt
{\ADD{(speciellt; mest av allt)}} mot dem som är våra medsyskon i tron
{\ADD{(ordagrant: ”mot dem av trons hushåll/familjer”) [i synnerhet mot dem som tillhör de troende familjerna]}}.

\par }{\BB \par }
{\MM {\ADD{[Paulus tillämpar nu lagen (principen) om sådd och skörd (utifrån utläggningen i vers 7-9) när han åter igen använder det grekiska ordet kairos (som beskriver tid, säsong och tillfälle). På samma sätt som skörden kommer vid rätt säsong så finns det en lämplig tid att så i Anden. ”Att ha” (gr. echo) har även innebörden att äga, vilket gör att betydelsen inte bara behöver vara att göra gott mot andra när möjlighet ges, utan också söka efter tillfällen att göra gott. Precis som en lantbrukare ivrigt söker det bästa och mest gynnsamma tillfället att beså sina fält.]}}


\par }{\SH Avslutning
\par }
{\MM \VS{11}Se med vilka stora bokstäver jag nu skriver med egen hand till er.

\par }{\BB \par }
{\MM {\ADD{[Det var vanligt att brev dikterades, se
1 Kor 16:21; 2 Kor 10:1; 2 Thess 3:17; Kol 4:18. Nu fattar Paulus själv pennan och skriver med versaler, för att sammanfatta och betona huvudpunkten i brevet: Jesu kors!]}}


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{12}De som vill visa upp en fin yttre fasad
{\ADD{(alla de som önskar få ett gott anseende)}} i köttet försöker tvinga
{\ADD{(tvingar)}} er att bli omskurna, bara för att de inte ska bli förföljda för den Smordes
{\ADD{(Messias, Kristi)}} kors.

\VS{13}För inte ens de som själva låter omskära sig håller
{\ADD{(vaktar)}} undervisningen
{\ADD{(gr. nomos) [de följer inte alla förordningar i Moseböckerna]}}, men de vill att ni blir omskurna så att de kan skryta med er kropp
{\ADD{(berömma sig av ert kött) [få ära för att ni böjer er för deras yttre riter]}}.

\VS{14}Men vad gäller mig – må det aldrig ske att jag skulle berömma mig av något annat än av vår Herre Jesu den Smordes
{\ADD{(Messias, Kristi)}} kors, genom vilket världen har blivit korsfäst för mig, och jag för världen.
{\ADD{[Jag har inte längre något intresse av den här världens system (med dess lockelser och mänskliga gärningslära) och världens intresse för mig är också dött.]}}

\VS{15}För varken omskärelse eller förhud
{\ADD{[den oomskurna delen]}} betyder
{\ADD{(är)}} något, däremot handlar det om
{\ADD{[att vara]}} en ny skapelse
{\ADD{[i Jesus, se
2 Kor 5:17.]}}

\VS{16}Åt alla dem som vill
{\ADD{(kommer att)}} vandra efter denna regel
{\ADD{(leva i linje med denna ordning; följa denna princip, se
Gal 5:25)}}: Frid och barmhärtighet över dem, och
{\ADD{(ja)}} över Guds Israel
{\ADD{[Jesu efterföljare oavsett om man varit jude eller hedning före omvändelsen]}}.


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{17}I fortsättningen
{\ADD{(härefter; den tid som är kvar)}} får ingen orsaka mig oro
{\ADD{(slag på slag)}}, för jag bär Jesu märken på min kropp.

\par }{\BB \par }
{\MM {\ADD{[Paulus brukar här samma grekiska ord som användes om de bomärken slavar och djur brännmärktes med av sin ägare. Rent symboliskt, men även fysiskt, var han märkt som Jesu egendom och hade ofta blivit misshandlad och slagen för det budskap han frambar. En del av brevets mottagare i Galatien kunde själva komma ihåg hur Paulus varit nära att bli dödad när han kom till dem, se
Apg 14:19.]}}


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{18}Må vår Herre Jesu den Smordes
{\ADD{(Messias, Kristi)}} nåd
{\ADD{(favör)}} vara med er ande, mina syskon
{\ADD{(bröder och systrar i tron)}}.

\par }{\BB \par }
{\MM Amen
{\ADD{(låt det ske så)}}.

\par }