\NormalFont\ShortTitle{Ester}

{\MT Ester

\par }{\IMT Inledning

\par }{\IP Boken är uppkallad efter Ester, en ung föräldralös judisk kvinna. En av de mest citerade verserna från boken är
Est 4:14, där hennes mod gör att det judiska folket till slut räddas från den etniska rensning som den persiske premiärministern Haman initierat. Dramat äger rum i det persiska herraväldets huvudstad Susa och Ester har blivit utvald till drottning åt kung Ahasveros, som även är känd under sitt grekiska namn Xerxes den store. Han regerade 486-465 f. Kr. Händelserna i Esters bok utspelar sig under tio års tid, från hans 3:e till 12:e regeringsår, vilket är omkring år 483-473 f.Kr. Det är drygt 50 år efter att de första judarna återvänt från exilen i Babylon, alltså parallellt med händelser som beskrivs i Esras bok.

\par }{\IP På hebreiska betyder namnet Ester ”något som är gömt eller dolt”. På persiska är betydelsen ”stjärna”. Bibeln redogör ofta för namnens betydelse då de många gånger är beskrivande för personerna som bär dem. Ester själv gömde sin judiska identitet under lång tid. Hennes riktiga judiska namn var Hadassa, vilket på hebreiska betyder ”myrten”, se
Est 2:7. Myrten förknippas med bröllop. Brudkransar av myrten användes bland judar under den babyloniska fångenskapen och även senare i den grekiska antikens bröllopsceremonier.

\par }{\IP Det är inte bara Ester som är dold, även Gud är dold. Inte en enda gång nämns Guds namn i Esters bok. Dock finns det dolda budskap i form av krypterade ord. Fyra gånger finns Guds namn JHVH inkodat i texten som akrostikon (begynnelsebokstäverna i flera åtföljande ord formar nya ord), se
Est 1:20; 5:4; 5:13; 7:7. Fyra gånger finns fyra andra Gudsnamn (Messias, El Shaddaj, Jag Är, Jeshua) inkodade i texten, se
Est 1:3; 4:2; 7:5; 9:17. Man måste vara lite försiktig med bibelkoder, men de är ändå märkliga sammanträffanden som pekar på att Bibeln är en gudomligt inspirerad bok, se faktaruta längst bak i Esters bok.

\par }{\IP Varje år den 14:e adar (februari/mars) firas den glada purimfesten till minne av bokens händelser, se
Est 9:20-21. Ordet purim betyder lott och kommer av att Haman tänkte dra lott om vilken dag judarnas utrotning från Persien skulle ske. Under gudstjänsten i synagogan läser man högt ur Esters bok. Hela församlingen är delaktig och beredd att skaka i skallror och föra oväsen varje gång den onde Hamans namn nämns. Hamans namn nämns 54 ggr.

\par }{\IB \par }
{\IM {\BD{Skrivet:
}} Omkring
{\BD{464–434 f.Kr.}} Boken är troligen skriven efter Ahasveros (Xerxes) regeringstid och död, se
Est 10:2 och innan staden Susa förstördes i en brand 435 f.Kr.

\par }{\IB \par }
{\IM {\BD{Berör tidsperioden: 483–473 f.Kr.}} Se
Est 3:7-12

\par }{\IB \par }
{\IM {\BD{Författare:
}} Anges inte, men enligt den judiske historikern Josefus var det
{\BD{Mordochaj}}. Andra judiska traditioner föreslår Nehemja, Esra eller någon annan skriftlärd.

\par }{\IB \par }
{\IM {\BD{Relaterade böcker:
}}

\par }{\IP Esra,

\par }{\IP Nehemja



\par }\ChapOne{1}{\SH Kung Ahasveros stora fest
\par }
{\SHB Introduktion
\par }
{\MM \VerseOne{1}Detta är vad som hände i Ahasveros
{\ADD{(Xerxes)}} dagar, den Ahasveros som regerade över 127 provinser från Indien
{\ADD{[i öst]}} till Kush
{\ADD{[dagens Sudan och Etiopien i väst]}}.

\par }{\BB \par }
{\MM {\ADD{[Den persiska kungen Ahasveros regerade omkring 486–465 f.Kr. På hebreiska transkriberas namnet Achashverosh som betyder: ”jag ska vara tyst och fattig”. Han är kanske mest känd under det grekiska namnet Xerxes den store. Han nämns även i fler bibliska böcker, se
Esra 4:6; Neh 12:22; Dan 9:1.]}}


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{2}På den tiden satt kung Ahasveros
{\ADD{(Xerxes)}} på sin kungliga tron i slottet i Susa
{\ADD{(Shoshan)}}.

\par }{\BB \par }
{\MM {\ADD{[Ahasveros far, Dareios den store, var den som 521 f.Kr. gjorde Susa till det persiska rikets huvudstad. Han forslade dit över en miljon kubikmeter fyllnadsmaterial och byggde en 15 meter hög platå, på omkring 100 hektar (1 km²), där han lät uppföra ett enormt palats och en stor festsal. Ahasveros son, Artashastas (som regerade 465-424 f.Kr.) utgick också från Susa. Det var här som hans livvakt (munskänk) Nehemja kom inför honom och bad om tillåtelse att få återvända och bygga upp Jerusalem. Kontrasten mellan det extravaganta palatset i Susa och ett ödelagt Jerusalem måste ha tyngt Nehemjas hjärta.]}}


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{3}Under sitt 3:e regeringsår
{\ADD{[omkring 483 f.Kr.]}} höll han en bankett
{\ADD{(stor festmåltid)}} för alla sina furstar och tjänare. Militärledarna i Persien och Medien och alla nobla män och offentliga personer från provinserna var där.

\par }{\BB \par }
{\MM {\ADD{[Något år tidigare, omkring 484 f.Kr. hade Ahasveros slagit ner uppror både i Egypten och Babylon. Dessa segrar kan vara en av anledningarna till festligheterna och firandet som nu beskrivs. Ordet bankett (hebr. mishteh) kommer från verbet shatah (att dricka). Ordet används tjugo gånger i boken (Est 2:18; 5:4; 7:2; 9:18-19, 20-22) och beskriver storslagen fest med mycket vin, se även
Est 5:6; Dan 5.]}}


\par }{\SHB Kungens storhet
\par }
{\MM \VS{4}Han förevisade rikedomen i sitt kungarike och glansen och skönheten i hans storhet under många dagar, 180 dagar
{\ADD{[6 månader]}}.

\VS{5}När dessa dagar var över höll kungen en bankett som varade i 7 dagar, i trädgården till sitt palats, för folket som fanns på slottet i Susa, från den högste till den lägste.

\VS{6}Där fanns draperier
{\ADD{(gardiner)}} i linne som var vita och blå
{\ADD{[de persiska kungliga färgerna]}} fastsatta med
{\ADD{[närmare 20 meter långa starka]}} rep av fint linne och purpur på silverringar och marmorpelare.
{\ADD{[Utgrävningar har visat att pelarna var mörkblå.]}} Sofforna
{\ADD{[som gästerna satt på, se
Est 7:8]}} var av guld och silver
{\ADD{[tyget var broderat med guld och silvertrådar] [utplacerade]}} på mosaikgolv av alabaster, marmor, pärlemor och mörk sten.
{\ADD{[Olika material i färgtonerna, grönt, blått, pärlemor och troligtvis svart.]}}

\VS{7}Vin serverades i gyllene bägare, alla i olika utföranden, och det kungliga vinet flödade över i överensstämmelse med kungens rikedom.

\VS{8}I enlighet med lagen fanns det inga restriktioner för drickandet eftersom kungen hade instruerat alla hovmästare i palatset att servera var och en efter dennes egna önskemål.


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{9}Samtidigt höll drottning Vashti en bankett för kvinnorna i kung Ahasveros
{\ADD{(Xerxes)}} kungliga palats.
{\ADD{[Namnet Vashti är av persiskt ursprung och har troligtvis betydelsen ”vacker” eller ”bästa av kvinnor”.]}}


\par }{\SHB Drottning Vashti avsätts
\par }
{\MM \VS{10}På den sjunde dagen, när kungens hjärta var glatt av vinet, befallde han

\par }{\PP Mehoman,

\par }{\PP Bizzeta,

\par }{\PP Charvona,

\par }{\PP Bigta

\par }{\QB och

\par }{\PP Avageta,

\par }{\PP Zetar

\par }{\QB och

\par }{\PP Karkkas,

\par }{\MM de sju eunuckerna som tjänstgjorde inför kung Ahasveros
{\ADD{(Xerxes)}},

\VS{11}att föra drottning Vashti inför honom, iklädd den kungliga kronan. Han ville visa folket och ledarna hennes skönhet, för hon var mycket vacker och tilldragande
{\ADD{(attraktiv)}}.

\VS{12}Men drottning Vashti vägrade att komma på kungens befallning, som eunuckerna framförde. Då blev kungen rasande och brann av vrede
{\ADD{[eftersom hon underminerat hans auktoritet]}}.


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{13}Kungen rådgjorde med de visa män som utforskade tiderna, för det var kungens vana att rådfråga experter i sådant som gällde lag och rätt.

\VS{14}De som stod honom närmast
{\ADD{[av dessa visa män]}} var

\par }{\PP Karshena,

\par }{\PP Shetar,

\par }{\PP Admata,

\par }{\PP Tarshish,

\par }{\PP Meres,

\par }{\PP Marsena
{\ADD{[och]}}

\par }{\PP Memochan,

\par }{\MM sju av Persiens och Mediens furstar som hade tillträde till kungens ansikte
{\ADD{(närhet)}} och stod högst i rang i kungariket.

\par }{\BB \par }
{\MM {\ADD{[Att sju eunucker och sju furstar nämns pekar symboliskt på att kungen vill påskina att hans rike är fullkomligt och perfekt. Talet sju står för bland annat fulländning. Eftersom det var ett mänskligt rike, som inte var underordnat Gud, var det bara mänskligt perfekt, men det fanns också en välsignelse från Gud här eftersom Esra och Nehemja fick kungens välsignelse att återuppbygga Jerusalems murar och dess tempel. En av eunuckerna, Bigta (vers 10), nämns igen i samband med en sammansvärjning för att döda kungen, se
Est 2:21; 6:2.]}}


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{15}”Vad ska vi göra med drottning Vashti enligt lagen, eftersom hon har underlåtit att lyda kungens befallning som kung Ahasveros
{\ADD{(Xerxes)}} utfärdade och som eunuckerna framförde?”


\par }{\PP \VS{16}Då svarade Memochan
{\ADD{[en av de sju närmaste männen, se vers 14]}} inför kungen och furstarna: ”Drottning Vashti har gjort fel, inte bara mot kungen, utan också mot furstarna och folket som finns i alla kung Ahasveros
{\ADD{(Xerxes)}} provinser,

\VS{17}för drottningens beteende kommer att bli känt bland alla kvinnor och göra dem föraktliga i deras mäns ögon, genom att säga; kung Ahasveros
{\ADD{(Xerxes)}} befallde drottning Vashti att komma inför honom, men hon kom inte.

\VS{18}Denna dag kommer Persiens och Mediens nobla kvinnor att höra om detta angående drottningen, och de kommer att reagera likadant gentemot kungens alla furstar och det blir inget slut på allt förakt och all ilska.


\par }{\PP \VS{19}Om det behagar kungen, låt ett kungligt påbud gå ut från honom och låt det bli inskrivet i Persiens och Mediens lag, som inte kan upphävas, att Vashti aldrig mer får visa sig inför kung Ahasveros
{\ADD{(Xerxes)}} igen, och kungen bör ge hennes kungliga status till någon annan som är mer värdig än hon.

\VS{20}Sedan ska kungens påbud, som han utfärdar över hela kungariket – för det är stort
{\ADD{(ordagrant ”stort är hon”, riket är i feminin form)}}, och alla kvinnor ska ge sina män tillbörlig vördnad, från den största till den minsta.”

\par }{\BB \par }
{\MM {\ADD{[Även om Guds namn uttryckligen inte nämns i Esters bok så är hans existens självklar. Ester och hennes vänner fastar och ber till Gud, osv. Även rent textmässigt finns han nämnd. Här i vers 20 är första av fyra gånger Guds namn JHVH finns krypterat i de fyra orden som översatts ”hon/det, och alla kvinnor ska ge.” Begynnelsebokstäverna formar baklänges ett akrostiskt mönster för Guds namn Jahveh, se även
Est 5:4; 5:13; 7:7.]}}


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{21}Detta förslag tilltalade kungen och furstarna, så kungen gjorde i enlighet med Memochans ord.

\VS{22}Han sände ut brev till alla kungliga provinser, till varje provins med dess egen skrift och till varje folkslag på dess eget språk, att varje man skulle vara herre i
{\ADD{(ansvarig för)}} sitt eget hus
{\ADD{(område)}} och tala sitt eget folks språk.

\par }{\BB \par }
{\MM {\ADD{[Brevet fastslog två saker: Fullständigt manligt ledarskap i familjen och i de fall då två språk talades i hemmet, rätten att avgöra vilket språk som skulle talas. Den grekiska historikern Herodotos beskriver hur perserna snabbt kunde skicka brev genom att använda en ny häst och ryttare för varje dagsresa.]}}




\par }\Chap{2}{\SH Ester blir drottning
\par }
{\SHB En ny drottning söks
\par }
{\MM \VerseOne{1}Efter dessa händelser när kung Ahasveros
{\ADD{(Xerxes)}} vrede hade lagt sig, kom han ihåg Vashti och vad hon hade gjort och vad som hade bestämts om henne.
{\ADD{[Här anar man att kungen funderar lite på om han möjligen tagit i för hårt, i ordet zachar – minnas, komma ihåg, ligger en positiv grundton som anger att han egentligen inte har slutat att älska Vashti.]}}


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{2}Då sa kungens tjänare som fanns hos honom: ”Låt dem för kungens räkning söka efter vackra, unga jungfrur.

\VS{3}Må kungen utse ämbetsmän i sitt rikes alla provinser så att de kan samla varje ung kvinna – jungfru, som ser bra ut – till palatset i Susa, till kvinnornas hus – under överinseende av Hege, kungens eunuck som ansvarar för kvinnorna – och ge dem skönhetsbehandlingar.

\VS{4}Låt sedan den unga kvinna som behagar kungen bli drottning i Vashtis ställe.” Detta råd gillades av kungen och han gjorde så.

\par }{\SHB Ester introduceras
\par }
{\MM \par }
{\MM {\ADD{[Innan Ester kan introduceras presenteras Mordochaj. Detta är hans babyloniska namn och det har troligtvis sitt ursprung i den babyloniska skaparguden Marduk, men namnet kan också ha persiskt ursprung med betydelsen liten pojke. Troligtvis hade han även ett hebreiskt namn, se
Dan 1:7; Est 2:7.]}}


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{5}Det fanns en viss jude i Susas slott som hette Mordochaj. Han var son till Jair, son till Shimei, son till Kish
{\ADD{[vilket visar att han var från Sauls släkt, se
1 Sam 9:1-3; 2 Sam 16:5]}}. Han var en benjaminit

\VS{6}som hade förts bort från Jerusalem med de fångar som fördes bort med Jekonja
{\ADD{(hebr. Jechonjah)}}, Juda kung, när han förts bort av Nebukadnessar, Babels kung
{\ADD{[år 597 f.Kr., se
2 Kung 24:8-17]}}.

\VS{7}Han stöttade Hadassa – dvs. Ester – sin farbrors dotter, för hon hade varken far eller mor. Och den unga kvinnan var vacker med fina former och behaglig att se på. När hennes far och mor dött, hade Mordochaj tagit
{\ADD{(adopterat)}} henne som sin egen dotter.

\par }{\BB \par }
{\MM {\ADD{[Esters judiska namn var Hadassa som betyder ”Myrten”. Det är en växt som förknippas med bröllop och är ännu en av bokens dolda profetiska budskap – redan i hennes namn anas att hon ska bli brud. Hennes persiska namn Ester, som betyder ”stjärna”, kommer från samma rot som den babyloniske kärleksgudinnan Ishtars namn. Ester var kusin till Mordochaj.]}}


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{8}Så kom det sig att när kungens befallning och förordning
{\ADD{(påbud, dekret, lag)}} blev offentlig och när många unga kvinnor
{\ADD{(jungfrur)}} samlats ihop till Susas slott, under Heges vård, att också Ester togs
{\ADD{(hämtades)}} till kungens slott och överlämnades åt Hege, väktaren över kvinnorna.
{\ADD{[Enligt den judiske historiken Josefus var det 400 jungfrur.]}}

\VS{9}Jungfrun
{\ADD{[Ester]}} behagade honom
{\ADD{[Hege]}} och hon vann hans välvilja
{\ADD{(blev vänligt bemött)}}. Han gav henne omgående hennes skönhetsbehandlingar
{\ADD{[rengörande behandlingar; med tvål, salvor och parfymer]}} och hennes ranson
{\ADD{[troligen den kost hon blev tilldelad]}} och de sju tärnorna som var utvalda för henne från kungens hus
{\ADD{(hushåll)}} och han flyttade henne och hennes tärnor till den bästa platsen i kvinnornas hus.


\par }{\PP \VS{10}Ester hade inte avslöjat vilket folk eller vilken släkt hon kom ifrån, eftersom Mordochaj hade sagt till henne att inte berätta det.

\VS{11}Varje dag vandrade Mordochaj
{\ADD{[fram och tillbaka]}} utanför gården till kvinnornas hus för att få veta om Ester hade det bra och vad som hände
{\ADD{(hur man gjorde med)}} henne.


\par }{\SHB Proceduren
\par }
{\MM \VS{12}Turen kom för varje jungfru att gå in till Ahasveros
{\ADD{(Xerxes)}}, efter att allting blivit gjort för henne i enlighet med lagen för kvinnorna, tolv månader varade deras dagar med smörjelse
{\ADD{(skönhetsbehandlingar)}}. Det var sex månader med myrraolja och sex månader med söta dofter och med andra krämer för kvinnorna.

\VS{13}När jungfrurna skulle gå in till kungen fick de ta med sig allt som de önskade från kvinnornas hus till kungens hus och det gavs till dem.

\VS{14}Hon gick på kvällen och på morgonen återvände hon till det andra kvinnohuset, under överinseende av Shaashgaz, kungens kammarherre som ansvarade för konkubinerna
{\ADD{[bihustrur; kungens hustrur med lägre rang än drottningen]}}. Hon kom inte till kungen igen om inte kungen fann sådant behag i henne att hon kallades med namn.


\par }{\SHB Ester väljs som drottning
\par }
{\MM \VS{15}När det nu blev Esters tur, dotter till Avichajil, Mordochajs farbror, han som hade tagit henne som sin dotter, när hennes tur hade kommit att gå in till kungen, önskade hon ingenting förutom det som Hege, kungens kammarherre och väktaren över kvinnorna, rekommenderade. Och Ester fann nåd
{\ADD{(favör – hebr. chen)}} hos alla som såg på henne.

\VS{16}Ester fördes till kung Ahasveros
{\ADD{(Xerxes)}}, till hans kungliga hus, i den 10:e månaden, som är månaden tevet
{\ADD{[dec/jan]}}, i kungens 7:e regeringsår.

\par }{\BB \par }
{\MM {\ADD{[Ester blir drottning december 479 f.Kr. eller januari 478 f.Kr., fyra år efter att den tidigare drottningen Vashti blivit avsatt. Ester tillträder antingen i slutet av Persiens andra krig med grekerna eller under tiden det pågår. Invasionen inleddes våren 480 f.Kr.]}}


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{17}Kungen älskade Ester mer än
{\ADD{(över)}} alla andra kvinnor och hon fick
{\ADD{(fann)}} nåd
{\ADD{(oförtjänt kärlek; favör – hebr. chen)}} och nåd
{\ADD{(barmhärtighet, omsorgsfull kärlek – hebr. chesed)}} inför honom, mer än alla jungfrur.
{\ADD{[Två olika ord för nåd förstärker Esters utstrålning, som har sin källa i hennes gudstro.]}} Han satte den kungliga kronan på hennes huvud och gjorde henne till drottning i Vashtis ställe.

\VS{18}Sedan ordnade
{\ADD{(gjorde)}} kungen en bankett
{\ADD{(stor fest)}} för alla sina furstar och tjänare –
{\ADD{[han kallade den]}} Esters bankett – och han utlyste en helgdag i provinserna och gav gåvor som det anstår en rik kung.


\par }{\SH Mordochaj räddar kungen
\par }
{\MM \VS{19}När jungfrurna samlades en andra gång och Mordochaj satt i kungens port,

\VS{20}hade Ester fortfarande inte berättat om sin släkt eller sitt folk
{\ADD{(sin härkomst)}}, såsom Mordochaj hade bett henne, eftersom Ester följde Mordochajs råd precis som när hon växte upp hos honom.


\par }{\PP \VS{21}I dessa dagar
{\ADD{(vid den tiden)}} när Mordochaj satt i kungens port, blev Bigtan och Teresh, två av kungens eunucker
{\ADD{(kammarherrar)}} som höll vakt vid tröskeln
{\ADD{[till kungens sängkammare]}}, uppretade
{\ADD{[på något kungen sagt eller gjort]}} och sökte ett tillfälle att lägga sina händer på
{\ADD{(döda)}} kung Ahasveros
{\ADD{(Xerxes)}}.

\par }{\BB \par }
{\MM {\ADD{[Troligtvis var det kungens skilsmässa med Vashti som var grunden för deras missnöje. De var eunucker och fanns nära drottning Vashti (Est 1:10-11) och kunde lätt ta anstöt av Ahasveros handlande. Bigtan kallas Bigta i
Est 1:10, namnet betyder ”i vinpressen”. Teresh nämns bara här och i
Est 6:2, hans namn betyder ”strikthet”. Sammansvärjningar var vanliga företeelser i Persien. Ahasveros mördades till slut av Artabanus, vaktkaptenen, och Aspamitras, en kammarherre och eunuck.]}}


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{22}När denna sak blev känd för Mordochaj berättade han detta för drottning Ester och Ester talade om det för kungen i Mordochajs namn.

\VS{23}När saken undersöktes fann man att det var så och de båda
{\ADD{[Bigtan och Teresh]}} blev hängda på trä
{\ADD{(spetsade på pålar)}}, och det skrevs in i kungens krönika.




\par }\Chap{3}{\SH Hamans onda planer
\par }
{\MM \VerseOne{1}Efter denna händelse befordrade kung Ahasveros
{\ADD{(Xerxes)}} Haman, son till Hammedata, agagiten, och placerade honom på platsen över alla furstar som var med honom.

\par }{\BB \par }
{\MM {\ADD{[Händelsen som refereras till är att Mordochaj har räddat kungens liv, se
Est 2:21-23. Läsaren anar att allt inte står rätt till. Borde inte Mordochaj fått någon belöning eller erkännande för att ha räddat kungens liv? Istället introduceras en helt annan person – Haman. Oavsett om Haman var aktivt inblandad i att tysta ner Mordochajs roll, eller om det varit en byråkratisk miss, uppdagas detta av kungen senare (Est 6:1-3) och Mordochaj blir belönad. I vers 7 har det gått fyra år sedan Ester blev drottning,
Est 2:16. Händelserna i
Est 2:19-23 och
Est 3:1-6 inträffar någon gång under denna fyraårsperiod (479 – 474 f.Kr.).
}}

\par }{\PP {\ADD{Haman introduceras som ”agagiten”, en medveten referens till konflikten mellan israeliterna och amalekiterna. Konflikten härrör från uttåget när israeliterna stred mot Amalek, se
2 Mos 17:16; 1 Sam 15:2. Bileam förutspår att Israels kung ska bli större än ”Agag”, se
4 Mos 24:1, 7. Saul som var en benjaminit, se
1 Sam 9:1-2, fick i uppdrag att förgöra amalekiterna, men gör det inte trots att han vinner striden, se
1 Sam 15. Kopplingen mellan benjaminiten Mordochaj, se
Est 2:5, och agagiten Haman förbereder läsaren på en kommande konfrontation i någon form. Namnet Haman betyder: Magnifik, praktfull och fantastisk. På arameiska betyder det: halsband, kedja, smycke; men även ”av främmande ursprung”. Haman har flera anspelningar på Lucifer, se
Jes 14:12, och har även en parallell med vad som hände med hans söner, se
Jes 14:21 och
Est 9:10.]}}


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{2}Alla kungens tjänare, som fanns i kungens port, böjde sig och bugade djupt inför Haman, för det hade kungen befallt om honom. Men Mordochaj böjde sig inte, inte heller bugade han inför honom.

\par }{\BB \par }
{\MM {\ADD{[Det finns flera exempel där judar har böjt sig för att visa vördnad för andra människor, se
1 Mos 23:12; 42:6; 48:12; 2 Sam 14:4; 18:28; 1 Kung 1:16. Anledningen att Mordochaj inte böjde sig måste därför haft en religiös förklaring. Perserna ansåg att kungen var gudomlig, och det är inte otroligt att Haman också ansåg sig vara gudomlig. Eftersom judarna följer buden att inte tillbe andra gudar (2 Mos 20:5) böjde Mordochaj sig inte för Haman, se vers 4. Se även
Dan 3:5-6.]}}


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{3}Då frågade kungens tjänare som var i kungens port Mordochaj: ”Varför överträder du kungens befallning?”

\VS{4}Och de sa detta till honom varje dag, men han lyssnade ändå inte till dem och de berättade detta för Haman, för att se om Mordochajs ord
{\ADD{(förklaring)}} skulle gälla, för han hade berättat att han var en jude
{\ADD{[och tillber inte avgudar, se
2 Mos 20:5]}}.


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{5}När Haman såg att Mordochaj inte böjde sig för honom, fylldes Haman av vrede.

\VS{6}Men det tycktes honom i hans ögon vara alltför simpelt att bara lägga hand på Mordochaj, för de hade berättat för honom vilket folk Mordochaj tillhörde, därför sökte Haman efter att förgöra alla judar som fanns utöver hela Ahasveros
{\ADD{(Xerxes)}} kungarike, hela Mordochajs folk.


\par }{\SHB Datum för planen
\par }
{\MM \VS{7}I den första månaden, som är månaden nisan
{\ADD{(mars/april)}}, i kung Ahasveros
{\ADD{(Xerxes)}} 12:e regeringsår
{\ADD{[fem år efter att Ester blivit drottning, omkring 474 f.Kr.]}}, kastade man lott
{\ADD{(hebr. por)}} inför Haman, från dag till dag och från månad till månad,
{\ADD{[lotten föll på]}} den tolfte månaden som är månaden adar
{\ADD{(februari/mars)}}.

\par }{\BB \par }
{\MM {\ADD{[I den hedniska världsbilden lades stor vikt vid att fråga gudarna om råd. Haman ville kasta lott för att hitta den ”mest lyckosamma” dagen att utföra sin plan. Fynd av antika tärningar i det assyriska riket visar på hur viktig de olika gudarnas roll var i detta. Det är troligt att i början på året kastas lotten för att avgöra dagar för viktiga händelser. Lotten faller nu på sista månaden, knappt ett år från det att man kastat lott.]}}


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{8}Haman sa till kung Ahasveros
{\ADD{(Xerxes)}}: ”Det finns ett särskilt folk
{\ADD{[judarna]}} utspritt och skingrat bland folken i alla provinser i ditt kungarike. Deras lagar skiljer sig från dem hos alla andra folk, de håller inte heller kungens lagar. Därför gagnar det inte kungen att bevara
{\ADD{(tolerera)}} dem.

\VS{9}Om det behagar kungen, låt det bli skrivet att de ska förgöras. Jag ska betala 10 000 talenter
{\ADD{[343 ton]}} silver i handen till dem som handhar kungens affärer och föra det till kungens skattkammare.”

\par }{\BB \par }
{\MM {\ADD{[Detta är en enorm summa som motsvarar två tredjedelar av rikets årliga skatteintäkter (utifrån den samtida grekiska historikern Herodotos uppgifter i sitt verk Historia, 3.95). Det är möjligt att Haman tänkte betala utifrån sina egna tillgångar, eller mer troligt, utifrån bytet från det judiska folket, se
Est 4:7.]}}


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{10}Kungen tog sin ring från sin hand och gav den till Haman, son till Hammedata, agagiten, judarnas fiende,

\VS{11}och kungen sa till Haman: ”Silvret är dig givet, folket likaså, gör med dem så som du finner bäst
{\ADD{(lämpligast)}}.”


\par }{\SHB Planen kungörs
\par }
{\MM \VS{12}Sedan kallades kungens skrivare in i den första månaden på den 10:e dagen i månaden.
{\ADD{[Detta är dagen innan påskhögtiden som börjar den 14:e nisan, se
2 Mos 12:6. År 479 f.Kr. inföll den 17 april.]}} Allt skrevs i enlighet med det som Haman befallde, till kungens satraper
{\ADD{[provinsståthållare – ”beskyddare av landet”; det fanns 20-28 st]}} och guvernörerna som var över alla provinser, och till furstarna över varje folkslag, till alla provinser efter deras eget skrivsätt
{\ADD{(på deras olika skriftspråk)}} och till varje folk på deras eget språk. I kung Ahasveros
{\ADD{(Xerxes)}} namn blev det skrivet och det var förseglat med kungens signetring.

\par }{\BB \par }
{\MM {\ADD{[Här i vers 11-12 finns ett märkligt kodat budskap. Med ett intervall på 6 bokstäver står det Haman vSatan rajach som betyder ”Haman och Satan stinker.” Nummer sex är människans tal. Se även
Est 1:20; 5:4; 5:13; 7:7,
Est 1:3; 4:2; 4:7; 7:5 och faktarutan i Esters bok (Est 10:3) om hur Guds namn är gömt i Esters bok.]}}


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{13}Brev skickades med kurirer till alla kungens provinser, att fördärva, slakta och förgöra alla judar, både unga och gamla, små barn och kvinnor, på en dag på den trettonde dagen i den tolfte månaden som är månaden adar
{\ADD{(februari/mars)}}, och ta deras ägodelar som byte.

\VS{14}Kopior av brevet gavs ut som ett dekret i alla provinser och publicerades för alla människor så att de skulle vara redo denna dag.

\par }{\BB \par }
{\MM {\ADD{[Många av dessa kopior skrevs troligtvis med kilskrift på lerplattor som distribuerades via ett nätverk av hästkurirer.]}}


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{15}Breven distribuerades med hast av kungens kurirer, så snart dekretet hade utfärdats i Susas slott.

\par }{\BB \par }
{\MM Kungen och Haman satte sig ner och drack, men staden Susa var i chock.




\par }\Chap{4}{\SH Esters modiga beslut
\par }
{\SHB Sorg bland judarna
\par }
{\MM \VerseOne{1}När nu Mordochaj
{\ADD{[Esters fosterfar, se
Est 2:7]}} fick veta allt som hade gjorts
{\ADD{(bestämts)}}, rev han sönder sina kläder och satte sig i säck och aska och gick till stadens mitt och ropade med hög, ljudlig och bitter röst.
{\ADD{[Att sätta sig i säck och aska är ett vanligt uttryck för sorg, även det bittra ropandet.]}}

\VS{2}Han kom också framför kungens port, för ingen fick gå in innanför kungens port med säcktyg.

\VS{3}I varje provins, varthelst kungens påbud och hans dekret kom blev det stor sorg bland judarna, fasta, gråt och klagan och många låg i säcktyg och aska.


\par }{\SHB Mordochaj och Esters plan
\par }
{\MM \VS{4}När Esters jungfrur och kammartärnor kom och berättade det för henne tog drottningen mycket illa vid sig; och hon skickade en skrud för att klä Mordochaj och ta ifrån honom hans säcktyg, men han accepterade inte detta.

\VS{5}Då kallade Ester på Hatach, en av kungens kammartjänare, som han hade utvalt för att ta hand om henne, och hon begärde att han skulle gå till Mordochaj för att få veta vad det handlade om och varför han gjorde på detta sätt.


\par }{\PP \VS{6}Hatach gick ut till Mordochaj på den stora platsen i staden
{\ADD{(torget)}} som fanns utanför kungens port.

\VS{7}Mordochaj berättade för honom
{\ADD{[Hatach]}} vad som hade hänt honom och den exakta summan pengar som Haman hade lovat att betala ut ur kungens skattkammare för att förgöra judarna.

\VS{8}Han
{\ADD{[Mordochaj]}} gav honom
{\ADD{[Hatach]}} även en kopia av brevet med dekretet som getts ut i Susa om att förgöra dem, så att han kunde visa det för Ester och berätta för henne. Han instruerade henne att gå in till kungen och vädja till honom och göra en framställan för hennes folk.


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{9}Hatach gick tillbaka till Ester och berättade vad Mordochaj hade sagt.

\VS{10}Sedan talade Ester med Hatach och gav honom ett budskap till Mordochaj:

\VS{11}”Alla kungens tjänare och folket i kungens provinser vet att för vem som helst, man eller kvinna, som kommer inför kungen på den inre gården utan att vara kallad, finns det en lag som säger att han ska dödas om inte kungen lyfter sin gyllene spira och låter den personen leva. Jag har inte blivit kallad att komma till kungen de senaste 30 dagarna.”


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{12}När han
{\ADD{[Hatach, Esters betjänt]}} berättade för Mordochaj vad Ester hade sagt,

\VS{13}sa Mordochaj att de skulle ge detta svar till Ester: ”Tro inte att du skulle vara den ende av alla judar som slipper undan, bara för att du bor i kungens hus.

\VS{14}Om du är
{\ADD{[förblir helt]}} tyst nu
{\ADD{(uppvisar total tystnad denna gång)}} kommer befrielse
{\ADD{(andrum, lättnad)}} och räddning
{\ADD{(snabb undsättning)}} för judarna
{\ADD{[att dyka upp]}} från annat håll, men du och din fars hus kommer att gå under. Och vem vet om du
{\ADD{[inte]}} har fått
{\ADD{(kommit att nå)}} kungligt inflytande
{\ADD{[blivit drottning just]}} för en tid som denna?”


\par }{\PP \VS{15}Då skickade Ester följande svar till Mordochaj:

\VS{16}”Gå och samla alla judar som finns i Susa
{\ADD{[Persiens huvudstad där de befann sig]}} och fasta
{\ADD{[och be]}} för mig. Ät och drick inte på tre dygn, varken natt eller dag. Jag och mina tjänsteflickor ska också fasta på samma sätt. Sedan går jag till kungen, även om det bryter mot lagen. Om jag mister livet, må det ske så.”
{\ADD{[Detta var förenat med fara för livet, se vers 11.]}}


\par }{\PP \VS{17}Då gick Mordochaj iväg och gjorde allt som Ester hade instruerat honom att göra.




\par }\Chap{5}{\SHB Ester besöker kungen
\par }
{\MM \VerseOne{1}På den tredje dagen tog Ester på sig sin kungliga skrud och stod på den inre gården till kungens hus, mittemot kungens hus och kungen satt på tronen i det kungliga huset, mittemot ingången till det kungliga huset.

\VS{2}När kungen såg drottning Ester stå på gården, fann hon nåd
{\ADD{(favör, oförtjänt kärlek)}} inför kungens ögon och kungen räckte ut den gyllene spiran som han höll i sin hand mot Ester. Ester kom närmare och rörde vid toppen på spiran.


\par }{\PP \VS{3}Sedan frågade kungen henne: ”Vad vill du drottning Ester? Vilken begäran du än har intill halva mitt kungarike ska jag ge dig.”

\VS{4}Ester svarade: ”Om det syns gott för kungen, må kungen och Haman komma idag till en bankett som jag har förberett för honom.”

\par }{\BB \par }
{\MM {\ADD{[Här i vers 4 finns Guds namn JHVH kodat i de fyra orden som översatts ”må kungen och Haman komma idag”. Begynnelsebokstäverna formar framlänges ett akrostiskt mönster för Guds namn Jahveh, se även
Est 1:20; 5:13; 7:7.]}}


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{5}Då svarade kungen: ”Se till att Haman skyndar sig så att vi kan göra som Ester har sagt.”

\par }{\PP Kungen och Haman kom till banketten som Ester hade förberett.

\VS{6}Kungen sa till Ester vid banketten med vinet: ”Vad är din önskan? Det ska garanteras dig, och vilken din begäran än är intill hälften av mitt kungarike det ska jag ge dig.”


\par }{\PP \VS{7}Då svarade Ester: ”Min önskan och min begäran är

\VS{8}att om jag har funnit nåd
{\ADD{(favör, oförtjänt kärlek)}} inför kungens ögon och det behagar kungen att garantera mig min begäran och verkställa min önskan, låt kungen och Haman komma till en andra bankett som jag ska förbereda för dem, då ska jag i morgon göra som kungen har sagt.”


\par }{\SHB Hamans planer mot Mordochaj
\par }
{\MM \VS{9}Sedan gick Haman ut den dagen, glad och lycklig i hjärtat. Men när Haman såg Mordochaj i kungens port, och att han inte reste sig eller flyttade på sig för honom, fylldes Haman av vrede mot Mordochaj.

\VS{10}Likväl hejdade Haman sig
{\ADD{(han gav inte utlopp för sin vrede)}} och gick hem.

\par }{\PP Han skickade efter sina vänner och sin hustru Zeresh.
{\ADD{[Namnet har persiskt ursprung och betyder ”guld”.]}}

\VS{11}Haman redogjorde
{\ADD{(räknade upp, återgav i detalj – hebr. safar) [skröt]}} om sin rikedom och ära för dem, och om skarorna av hans barn och allting om hur kungen hade befordrat honom och hur han hade avancerat över furstarna och kungens tjänare.

\VS{12}Haman sa dessutom: ”Ja, drottning Ester lät ingen följa med kungen till hennes bankett som hon förberett, förutom jag, och i morgon är jag också inbjuden av henne tillsammans med kungen.

\VS{13}Likväl blir jag inte tillfredsställd av allt detta
{\ADD{(allt som han skrutit om)}} så länge jag ser juden Mordochaj sitta i kungens port.”

\par }{\BB \par }
{\MM {\ADD{[Här finns Guds namn JHVH kodat i de fyra orden som översatts ”blir jag inte tillfredsställd av allt detta.” De sista bokstäverna i dessa ord formar baklänges ett akrostiskt mönster för Guds namn Jahveh, se även
Est 1:20; 5:4; 7:7.]}}


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{14}Då sa Zeresh, hans hustru, och alla vänner till honom: ”Låt göra en 50 alnar
{\ADD{[22 meter]}} hög träpåle
{\ADD{(galge)}} och tala med kungen i morgon bitti så att Mordochaj kan hängas där, sedan kan du gå med kungen på banketten med glädje.” Detta behagade Haman och han lät göra och uppföra träpålen
{\ADD{(galgen)}}.
{\ADD{[Var och en som är upphängd på trä är förbannad, se
5 Mos 21:23.]}}




\par }\Chap{6}{\SHB Hamans förödmjukelse
\par }
{\MM \VerseOne{1}Den natten kunde kungen inte sova. Han befallde att man skulle ta fram boken med krönikorna och den lästes för kungen.
{\ADD{[Här fanns alla domstolsbeslut och viktiga händelser noterade i kronologisk ordning.]}}

\VS{2}Då fann man att det stod skrivet att Mordochaj hade berättat om Bigtan och Teresh
{\ADD{[avslöjat deras onda anslag]}}, två av kungens kammarherrar av dem som vaktade tröskeln
{\ADD{[ingången till kungens sovkammare]}}, hur de sökte ett tillfälle att lägga sina händer på
{\ADD{(döda)}} kung Ahasveros
{\ADD{(Xerxes)}}.
{\ADD{[Est 2:21-23]}}


\par }{\PP \VS{3}Då frågade kungen: ”Vilken ära och dignitet
{\ADD{(storhet)}} har getts Mordochaj för detta?” Då svarade kungens tjänare som betjänade honom: ”Ingenting har gjorts för honom.”


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{4}Då sa kungen: ”Vem befinner sig på gården?”

\par }{\PP Nu kom Haman in på den yttre gården till kungens hus, för att tala med kungen om att hänga Mordochaj på pålen
{\ADD{(galgen)}} som han hade gjort i ordning för honom.
{\ADD{[Den yttre gården i Susa var 62 x 53 meter.]}}


\par }{\PP \VS{5}Kungens tjänare svarade honom: ”Titta, Haman står på gården.”

\par }{\PP Kungen sa: ”Låt honom komma in.”


\par }{\PP \VS{6}Haman kom in och kungen sa till honom: ”Vad ska göras för den man som kungen vill hedra?”

\par }{\PP Haman tänkte i sitt hjärta: Vem skulle kungen vilja hedra förutom mig?

\VS{7}Så Haman sa till kungen: ”För den man som kungen vill hedra,

\VS{8}ska man ta en kunglig klädnad som kungen har burit och en häst som kungen har ridit på och på vars huvud man har satt en kunglig krona
{\ADD{[som man smyckat hästen med; reliefer från Persepolis skildrar smyckade hästar]}},

\VS{9}och låta den kungliga klädnaden och hästen ges i handen till en av kungens noblaste furstar, så att de kan klä mannen som kungen vill hedra med detta och sätta honom på hästryggen och rida genom stadens gator och ropa ut framför honom: Detta är vad man gör med den man som kungen vill hedra!”


\par }{\PP \VS{10}Då sa kungen till Haman: ”Skynda dig och ta en kunglig klädnad och en häst som du har talat och gör detta för juden Mordochaj som sitter i kungens port. Låt inget av det du talat bli ogjort.”


\par }{\PP \VS{11}Då tog Haman den kungliga klädnaden och hästen, klädde Mordochaj och paraderade med honom genom stadens gator och ropade ut: ”Detta är vad man gör med den man som kungen vill hedra!”


\par }{\PP \VS{12}Efteråt återvände Mordochaj till kungens port. Men Haman skyndade sig hem till sitt hus och sörjde och täckte över sitt huvud.

\VS{13}Haman räknade upp allt som hade drabbat honom för sin hustru Zeresh och alla sina vänner. om allt som hade drabbat honom.

\par }{\PP Då sa hans visa män och hans hustru Zeresh till honom: ”Om Mordochaj, inför vilken du har börjat falla, verkligen är en jude kommer du inte att kunna stå honom emot. Faktum är att du verkligen kommer att falla inför honom.”
{\ADD{[Detta är ett råd som stämmer överens med Guds löfte till Abraham, se
1 Mos 12:3.]}}


\par }{\SHB Esters andra bankett
\par }
{\MM \VS{14}Medan de ännu talade kom kungens kammarherrar skyndande för att hämta Haman till banketten som Ester förberett.




\par }{\BB \par }
\Chap{7}{\MM \VerseOne{1}Kungen och Haman kom till banketten med drottning Ester.

\VS{2}Kungen sa igen till Ester på den andra dagen på banketten med vin: ”Vadhelst du önskar, drottning Ester, ska det garanteras dig, vad du än begär intill hälften av kungariket ska ges till dig.”


\par }{\PP \VS{3}Då svarade drottning Ester och sa: ”Om jag har funnit nåd
{\ADD{(oförtjänt kärlek)}} i dina ögon, o kung, och om det behagar kungen, låt mitt liv ges mig som min önskan och mitt folk på min begäran,

\VS{4}för vi är sålda, jag och mitt folk, till att förgöras, till att slaktas och gå under. Men om vi bara hade blivit sålda som slavar och slavinnor hade jag tigit, för vår motståndare är inte värd att kungen tar skada.”


\par }{\PP \VS{5}Då talade kung Ahasveros
{\ADD{(Xerxes)}} och sa till drottning Ester: ”Vem är han och var är han som vågar tänka en sådan tanke i sitt hjärta?”


\par }{\PP \VS{6}Ester svarade: ”En motståndare och en fiende, denne onde Haman.”

\par }{\PP Då blev Haman skräckslagen inför kungen och drottningen.

\VS{7}Kungen reste sig i vrede från banketten med vin och gick ut i slottsträdgården. Haman stannade kvar för att be för sitt liv hos drottning Ester, för han såg att det var ont beslutat mot honom, av kungen.

\par }{\BB \par }
{\MM {\ADD{[Här i vers 7 finns Guds namn JHVH kodat i de fyra orden som översatts ”det var ont beslutat mot honom.” Den sista bokstaven i dessa ord formar framlänges ett akrostiskt mönster för Guds namn Jahveh, se även
Est 1:20; 5:4; 5:13.]}}


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{8}Kungen kom tillbaka från slottsträdgården till banketten i slottet med vin och Haman hade ramlat
{\ADD{(böjt sig ned på knä)}} över soffan där Ester satt. Då sa kungen: ”Ska han förgripa sig på drottningen också här inför mig i huset?” När ordet gick ut från kungens mun, täckte man över Hamans ansikte.

\VS{9}Då sa Charvona, en av kungens kammartjänare som var inför kungen: ”Se, det finns en 50 alnar
{\ADD{[22 meter]}} hög träpåle
{\ADD{(galge)}}, som Haman gjort för Mordochaj, som talade gott för kungen. Den står framför Hamans hus.”

\par }{\PP Då sa kungen: ”Häng upp honom på den.”

\VS{10}Man hängde Haman på den träpåle
{\ADD{(galge)}} som han hade förberett för Mordochaj. Sedan var kungens vrede stillad.




\par }\Chap{8}{\SH Ahasveros hjälper judarna
\par }
{\SHB Mordochaj blir befordrad
\par }
{\MM \VerseOne{1}På den dagen gav kung Ahasveros
{\ADD{(Xerxes)}} Hamans hus till drottning Ester. Mordochaj kom inför kungen, för Ester hade berättat vem han
{\ADD{[Mordochaj]}} var för henne.

\VS{2}Kungen tog av sig sin ring
{\ADD{[signetring som har kunglig stämpel och befogenhet]}}, som han tagit ifrån Haman, och gav den till Mordochaj. Och Ester satte Mordochaj över Hamans hus.


\par }{\SHB Esters bön för att rädda judarna
\par }
{\MM \VS{3}Ester talade igen inför kungen och föll ned vid hans fötter och bad honom med tårar att ta bort agagiten Hamans missgärning, och hans beslut som han hade bestämt mot judarna.

\VS{4}Kungen höll ut den gyllene spiran mot Ester. Ester reste sig och stod inför kungen.


\par }{\PP \VS{5}Hon sa: ”Om det behagar kungen och jag har funnit nåd
{\ADD{(oförtjänt kärlek – hebr. chen)}} i hans ögon, och om denna sak verkar riktig för kungen och om jag behagar hans ögon, låt det bli skrivet ett brev som återkallar beslutet av Haman, son till Hammedata, agagiten, som han skrev för att förgöra judarna som finns i alla kungens provinser,

\VS{6}för hur kan jag uthärda att se det onda som ska komma över mitt folk? Eller hur kan jag uthärda att se förstörelsen av mina släktingar?”


\par }{\PP \VS{7}Då sa kung Ahasveros
{\ADD{(Xerxes)}} till drottning Ester och juden Mordochaj: ”Se, jag har gett Ester Hamans hus och honom har de hängt upp på träpålen
{\ADD{(galgen)}} eftersom han lade sin hand på judarna.

\VS{8}Skriv ni också angående judarna, så som ni finner för gott, i kungens namn och försegla det med kungens ring. För den skrift som är skriven i kungens namn och förseglad med kungens ring kan ingen människa ändra
{\ADD{(ta tillbaka)}}”.


\par }{\PP \VS{9}Sedan kallades kungens skrivare på den tiden, den tredje månaden som är månaden Sivan på den 23:e dagen i denna månad
{\ADD{[25 juni]}}. Det skrevs i enlighet med allt som Mordochaj befallde angående judarna till satraperna, guvernörerna och furstarna i samtliga provinser som sträckte sig från Indien till Kush
{\ADD{[nuvarande Etiopien/Sudan]}}, 127 provinser, till varje provins på deras eget skriftspråk, och till varje folkslag på deras eget språk och till judarna på deras skrift och deras språk.
{\ADD{[Est 1:1]}}

\VS{10}De skrev i kung Ahasveros
{\ADD{(Xerxes)}} namn och förseglade varje brev med kungens ring. De sände breven med ryttare som red på snabba hästar som användes i kungens tjänst och var särskilt uppfödda
{\ADD{(avlade)}} för sin snabbhet.


\par }{\PP \VS{11}I breven garanterade kungen judarna att i varje stad där de bor får de samla sig och försvara sina liv, de får fördärva, slakta och förgöra alla de människor som överfaller dem i provinserna, deras små och kvinnor och de får ta byte från dem.

\VS{12}På en dag i alla kung Ahasveros
{\ADD{(Xerxes)}} provinser, nämligen på den trettonde dagen i den tolfte månaden som är adar
{\ADD{[på våren]}}.
{\ADD{[Den 7 mars år 473 f.Kr., ungefär tolv månader efter att Haman planerade att förgöra det judiska folket och kastade lott om dag.]}}

\VS{13}Kopior av brevet som gavs som ett dekret i varje provins, skulle publiceras för alla människor, att judarna skulle vara redo till den dagen till att hämnas på sina fiender.


\par }{\PP \VS{14}Kurirer som red på snabba hästar som användes i kungens tjänst for iväg och påskyndades av kungens befallning. Dekretet gavs även ut i Susas slott.


\par }{\PP \VS{15}Sedan gick Mordochaj ut från kungens närvaro i kunglig skrud av blått och vitt och med en stor krona av guld och en vit mantel av fint linne och purpur. Susas stad ropade och var glad.

\VS{16}Judarna hade ljus och glädje, fröjd och ära.

\VS{17}I varje provins och i varje stad, överallt dit kungens befallning och dekret kom, blev det fröjd och glädje för judarna, fest
{\ADD{(bankett, firande)}} och en bra
{\ADD{(vacker, ändamålsenlig – hebr. tóv)}} dag. Och många från folken i landet blev judar
{\ADD{[Rut 1:16; Dan 3:28-29]}}, eftersom fruktan för judarna hade kommit över dem.




\par }\Chap{9}{\SH Judarnas seger
\par }
{\MM \par }
{\MM {\ADD{[Ungefär 8 månader passerar mellan händelserna i
Est 8:9-14 och
Est 9:1. Någon gång däremellan inträffar
Est 8:15-16. Här i kapitel 9 har Mordochajs påbud nu nått alla judar i hela det persiska riket, och dagen har kommit för dem att försvara sig från den olycka som Hamans kungörelse orsakat, se
Est 3:9, 13; 8:10-12.]}}

\par }{\BB \par }
{\MM \VerseOne{1}Nu i den tolfte månaden, det är månaden adar, på den trettonde dagen
{\ADD{[7:e mars 473 f.Kr.]}} skulle kungens befallning och hans dekret verkställas. Judarnas fiender hade hoppats att övervinna dem på den dagen, men nu blev det tvärtom – judarna skulle istället övervinna dem
{\ADD{[sina fiender]}}.

\VS{2}Judarna samlade sig i sina städer i alla kung Ahasveros
{\ADD{(Xerxes)}} provinser, för att lägga sin hand på alla som sökte att skada dem. Det var ingen som kunde stå dem
{\ADD{[judarna]}} emot, eftersom fruktan för dem hade kommit över alla människor.

\VS{3}Alla furstar i provinserna, satraperna och guvernörerna och alla som höll på med kungens affärer, hjälpte judarna eftersom fruktan för Mordochaj hade drabbat dem.

\VS{4}Mordochaj var stor i kungens hus, och hans berömmelse
{\ADD{(ryktbarhet)}} hade gått ut i alla provinser, eftersom denne man Mordochaj blev större och större.


\par }{\SHB Judarnas fiender förgörs
\par }
{\MM \VS{5}Judarna slog alla sina fiender med ett slag av svärdet och slaktade och förgjorde och gjorde vad de önskade med dem
{\ADD{(fienderna)}} som hatade dem
{\ADD{(judarna)}}.

\VS{6}I Susas slott slog och förgjorde judarna 500 män.

\VS{7}Parshaneddata och Dalfon och Aseppata

\VS{8}och Porata och Adalja och Aridata

\VS{9}och Parmashetta och Arisaj och Aridaj och Vajezata,

\VS{10}de tio sönerna till Haman, son till Hammedata, judarnas fiende, slog de. Men de lade inte sin hand på
{\ADD{(rörde inget av)}} det tillspillogivna
{\ADD{(deras ägodelar)}}.
{\ADD{[Detta visar att de agerade i självförsvar, inte för materiell vinst, se
Est 8:11; 1 Mos 14:23.]}}

\par }{\BB \par }
{\MM {\ADD{[ Hamans tio söner och namnens betydelse:
}}

\par }{\BB \par }
{\MM {\ADD{Parshaneddata – självupptagen
}}

\par }{\MM {\ADD{Dalfon – tycka synd om sig själv
}}

\par }{\MM {\ADD{Aseppata – självtillräcklig
}}

\par }{\MM {\ADD{Porata – njutningslysten
}}

\par }{\MM {\ADD{Adalja – mindervärdig
}}

\par }{\MM {\ADD{Aridata – självsäker
}}

\par }{\MM {\ADD{Parmashetta – överlägsen
}}

\par }{\MM {\ADD{Arisaj – frimodigt oförstånd, dårskap
}}

\par }{\MM {\ADD{Aridaj – stolt och högfärdig
}}

\par }{\MM {\ADD{Vajezata – självrättfärdig
}}

\par }{\PP {\ADD{Det intressanta med Hamans söner är att deras namn betyder de saker som står i vägen för en relation med Gud. Bildligt talat behöver vi alla hänga Hamans söner i våra liv på träpålen, korsfästa dem med Jesus. Precis som judarna inte lade sin hand på det tillspillogivna, ska vi inte heller vidröra det eller något som har med detta att göra när vi har låtit det lämna våra liv.]}}


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{11}Samma dag kungjordes för kungen antalet av dem som hade blivit dräpta i huvudstaden Susa
{\ADD{[Est 1:2]}}.

\VS{12}Då sa kungen till drottning Ester: ”Judarna har slaktat och förgjort 500 män i Susas slott och Hamans tio söner, vad har de då gjort i resten av kungens provinser? Nåväl, vad än som är din önskan, ska garanteras dig, och vad du än vidare begär ska bli gjort.”


\par }{\PP \VS{13}Då sa Ester: ”Om det behagar kungen, låt judarna i Susa garanteras att få göra även i morgon vad de har gjort enligt dagens dekret, och låt Hamans tio söner bli upphängda på pålar.”


\par }{\PP \VS{14}Kungen befallde att det skulle göras, och ett dekret utfärdades i Susa och de hängde Hamans tio söner.

\VS{15}Och judarna som var i Susa samlades även på den 14:e i månaden adar
{\ADD{[8:e mars 473 f.Kr.]}} och slog 300 män i Susa, men de lade inte sin hand på bytet.


\par }{\PP \VS{16}De andra judarna som var i kungens provinser samlade sig också och försvarade sina liv, och fick ro för sina fiender, av dem som hatade dem
{\ADD{(judarna)}} slog de 75 000, men de lade inte sin hand på bytet,

\VS{17}på den 13:e dagen i månaden adar
{\ADD{[motsvarar mars]}}. På den 14:e dagen vilade de och gjorde det till en dag av fest och glädje
{\ADD{(dagar med banketter, firande och festligheter)}}.


\par }{\SH Purim blir en högtid
\par }
{\MM \VS{18}Men judarna som var i Susa samlades på den 13:e dagen och på den 14:e dagen. På den 15:e dagen vilade de och gjorde det till en dag av fest och glädje.

\VS{19}Därför har judarna på landsbygden, de som bor i byar utan murar gjort den 14:e i månaden adar
{\ADD{[8:e mars]}} till en dag av fest och glädje, en bra
{\ADD{(vacker, ändamålsenlig – hebr. tóv)}} dag då man sänder runt gåvor till varandra.

\par }{\BB \par }
{\MM {\ADD{[Ordagrant ”sänder delar till varandra”, dvs. man delar med sig av den mat man tillrett. I det moderna purimfirandet sänder man fortfarande gåvor och ofta är det något ätbart som godis och kakor.]}}


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{20}Mordochaj skrev ner dessa ting och skickade brev till judarna som befann sig i alla kung Ahasveros
{\ADD{(Xerxes)}} provinser, både nära och fjärran,

\VS{21}och uppmuntrade dem att fira den 14:e dagen i månaden adar och den 15:e dagen i samma månad varje år,

\VS{22}dagarna när judarna hade fått ro från sina fiender och månaden som vände deras klagan till glädje och deras sorg till goda dagar. De skulle göra dessa dagar till dagar av fest och glädje
{\ADD{(dagar med banketter, firande och festligheter)}} och dagar då man sänder matgåvor
{\ADD{[portioner, se vers 19]}} till varandra och gåvor till de fattiga.


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{23}Judarna tog på sig att göra som de hade börjat och som Mordochaj hade skrivit till dem,

\VS{24}eftersom Haman, son till Hammedata, agagiten, judarnas fiende hade gett råd mot judarna för att förgöra dem och kastat ”por”, det är lott, för att göra dem modfällda och förgöra dem,

\VS{25}men när hon
{\ADD{[Ester]}} kom inför kungen, befallde han
{\ADD{[kungen]}} genom brev att hans
{\ADD{[Hamans]}} onda råd som han hade föreslagit mot judarna skulle återvända över hans eget huvud, och att han och hans söner skulle hängas på träpålar
{\ADD{(galgar)}}.

\VS{26}Därför kallas dessa dagar purim
{\ADD{(hebreiska Porim)}} efter namnet por. Därför, på grund av allt i dessa brev och på grund av det som de hade sett och det som hände med dem,

\VS{27}fastställde judarna för sig själva och sin säd
{\ADD{(sina efterkommande)}} och för alla dem som slöt sig till dem, att de ska minnas dessa två dagar på det sätt som beskrivits och på den bestämda tiden varje år.

\VS{28}Dessa dagar ska bli ihågkomna och firade i varje generation och av varje familj och i alla provinser och i alla städer. Dessa dagar med purim ska inte fattas bland judarna, deras minne ska inte gå förlorat från deras säd
{\ADD{(efterkommande)}}.


\par }{\PP \VS{29}Sedan skrev drottning Ester, dotter till Avichajil, och juden Mordochaj ner alla kraftgärningar, för att bekräfta detta andra brev om Purim.

\VS{30}Och han skickade runt brevet till alla judar, till de 127 provinserna i kung Ahasveros
{\ADD{(Xerxes)}} kungarike, med ord om frid
{\ADD{(shalom, all slags välgång)}} och sanning,

\VS{31}för att fastställa dessa purimdagar och deras bestämda tid, i enlighet med juden Mordochajs och drottning Esters beslut för dem själva och deras säd
{\ADD{(efterkommande)}}, angående tiden för fasta och klagan.

\VS{32}Esters befallning bekräftade firandet av purim och det skrevs i boken.




\par }\Chap{10}{\SH Mordochajs storhet
\par }
{\MM \VerseOne{1}Kung Ahasveros
{\ADD{(Xerxes)}} införde en skatt över hela landet och över havets öar.

\VS{2}Och allt han gjorde i sin makt och myndighet och den fulla summan av Mordochajs storhet, hur kungen befordrade honom, är nedskrivet i Mediens och Persiens kungars krönikor
{\ADD{[Est 2:23; 6:1]}}.

\VS{3}Juden Mordochaj var kung Ahasveros
{\ADD{(Xerxes)}} närmaste man och stor bland judarna och hade funnit nåd
{\ADD{(villkorad nåd; blivit accepterad – hebr. ratsah)}} av skarorna bland sina bröder. Han sökte sitt folks bästa och talade fridsamt
{\ADD{(talade shalom, all slags välsignelse)}} till all hans säd
{\ADD{(alla hans efterkommande)}}.
{\ADD{[Syftar förmodligen inte bara på Mordochajs egna barn och barnbarn utan på alla judar i generationer efter honom.]}}

\par }{\BB \par }
{\MM {\ADD{[ Guds namn gömt i Ester
}}

\par }{\MM {\ADD{Inget av Guds namn (Jahveh, Adonai, Elohim, osv) förekommer i Esters bok och inga andra attribut på Gud heller. Däremot finns Jahveh inkodat i texten fyra gånger som akrostikon, se
Est 1:20; 5:4; 5:13; 7:7. Det finns en väldigt fin struktur här. Namnet JHVH består av fyra bokstäver och det finns fyra unika förekomster av detta namn. Alla är olika och formas av en kombination av första eller sista bokstaven och om texten läses framlänges eller baklänges.
}}

\par }{\BB \par }
{\MM {\ADD{1. JHVH formas av första bokstaven i varje ord baklänges – Gud ändrar människans tanke, se
Est 1:20.
}}

\par }{\MM {\ADD{2. JHVH formas av första bokstaven i varje ord framlänges – Gud styr Esters handlande, se
Est 5:4.
}}

\par }{\MM {\ADD{3. JHVH formas av sista bokstaven i varje ord baklänges – Gud vänder på Hamans plan (Hamans slut närmar sig), se
Est 5:13.
}}

\par }{\MM {\ADD{4. JHVH formas av sista bokstaven i varje ord framlänges – Gud styr och Haman straffas (detta är slutet för Haman), se
Est 7:7.
}}

\par }{\PP {\ADD{Dessa fyra ställen involverar olika talare:
}}

\par }{\MM {\ADD{1. Memochan – orden handlar om en drottning, se
Est 1:20.
}}

\par }{\MM {\ADD{2. Ester – orden talas av en drottning, se
Est 5:4.
}}

\par }{\MM {\ADD{3. Haman – orden talas av Haman, se
Est 5:13.
}}

\par }{\MM {\ADD{4. Författaren – orden handlar om Haman, se
Est 7:7.
}}

\par }{\PP {\ADD{Fyra olika par kan bildas:
}}

\par }{\MM {\ADD{1. Första bokstaven | baklänges
}}

\par }{\MM {\ADD{2. Första bokstaven | framlänges
}}

\par }{\MM {\ADD{3. Sista bokstaven | baklänges
}}

\par }{\MM {\ADD{4. Sista bokstaven | framlänges
}}

\par }{\PP {\ADD{De fyra paren är: Första bokstaven (1 \& 2), sista bokstaven (3 \& 4), baklänges (1 \& 3) och framlänges (2 \& 4).
}}

\par }{\PP {\ADD{Paren med baklänges handlar om hedningar och framlänges om israeliterna. I de två fallen där Guds namn formas baklänges (1 \& 3) är det Gud som avslår hedningarnas planer för att låta sin vilja ske, se
Est 1:20; 5:13. Där namnet stavas framlänges (2 \& 4) är det Gud som agerar direkt för sitt folk, se
Est 5:5; 7:7.
}}

\par }{\PP {\ADD{Första och sista bokstaven beskriver starten och slutet på ett skeende. I de två fallen där namnet formas av första bokstaven (1 \& 2) är det Gud som introducerar fakta. I de två sista fallen där namnet är format av de sista bokstäverna (3 \& 4) fullbordas händelserna och leder till slutet.
}}

\par }{\PP {\ADD{Ytterligare fyra gånger finns fyra av Guds namn inkodat:
}}

\par }{\BB \par }
{\MM {\ADD{1. ”Messias” inkodat på ett avstånd av var 8:e bokstav, se
Est 1:3.
}}

\par }{\MM {\ADD{2. ”El Shaddaj” (Gud Allsmäktig) inkodat på ett avstånd av var 7:e bokstav, se
Est 4:2}}

\par }{\MM {\ADD{3. ”Jag Är” är inkodat på ett avstånd av var 3:e bokstav, se
Est 7:5.
}}

\par }{\MM {\ADD{4. ”Jeshua” inkodat på ett avstånd av var 8:e bokstav, se
Est 9:17.
}}

\par }{\PP {\ADD{Det finns även ett annat märkligt nästan ironiskt budskap inkodat i
Est 3:11-12 där det beskrivs hur Haman får förfogande över silvret och folket. Med ett intervall på sex bokstäver står det Haman vSatan rajach som betyder: Haman och Satan stinker. Nummer sex är människans tal. Vi kan se att även om Satan verkar i Hamans liv finns ändå Messias där i bakgrunden och vakar över sitt folk, även idag.
}}

\par }{\PP {\ADD{Man måste vara lite försiktig med bibelkoder, men de är ändå märkliga sammanträffanden som pekar på att Bibeln är en gudomligt inspirerad bok.]}}


\par }{\BB \par }
{\MM \par }
