\NormalFont\ShortTitle{Nehemja}

{\MT Nehemja

\par }{\IMT Inledning

\par }{\IP Esra och Nehemja var ursprungligen en bok med sju distinkta enheter, se inledningen till Esra. Namnet Nehemja betyder ”Herrens tröst”. Nachum är ”tröst” och ”Ja” är ”Herren”. Nehemja levde på 400-talet f. Kr. i Persien där han var munskänk hos kungen. År 445 f.Kr. blev han utnämnd till ståthållare över Jerusalem och fick kungens tillstånd att åka dit och återuppbygga stadens nedrivna murar. Nehemja är samtida med Esra och troligen även Malaki.

\par }{\IB \par }
{\IM {\BD{Struktur}}

\par }{\IP 1. Nehemja återvänder, kapitel 1-2

\par }{\IP 2. Murarna byggs upp, kapitel 3-7

\par }{\IP 3. Serubbabels återvändande och avslutande reformer, kapitel 7-13

\par }{\IP {\BD{Datumangivelser i boken}}

\par }{\IP • kislev (nov/dec) 446 f.Kr. – Rapport från Jerusalem, kungens 20:e år (Neh 1:1)

\par }{\IP • nisan (mars/april) 445 f.Kr. – Nehemja inför kung Artaxerxes (Neh 2:1)

\par }{\IP • sommar 445 f.Kr. – Nehemja inspekterar murarna (Neh 2:11)

\par }{\IP • 25 elul (aug/sept) 445 f.Kr. – Muren är färdig (Neh 6:15)

\par }{\IP • 7:e tishri (sept/okt) 445 f.Kr. – Israels folk samlas (Neh 7:73-8:1)

\par }{\IP • 15:e-22:a tishri (sept/okt) 445 f.Kr. – Israels folk firar lövhyddohögtiden (Neh 8:14)

\par }{\IP • 24:e tishri (sept/okt) 445 f.Kr. – Fasta och syndabekännelse (Neh 9:1)

\par }{\IP • 433 f.Kr. (12 år senare) – Nehemja återvänder till Susa, 32:a året (Neh 5:14; 13:6)

\par }{\IB \par }
{\IM {\BD{Författare:
}} Nehemja eller Esra.

\par }{\IB \par }
{\IM {\BD{Relaterade böcker:
}}

\par }{\IP Esra,

\par }{\IP Ester,

\par }{\IP Sakarja,

\par }{\IP Haggai,

\par }{\IP Malaki



\par }\ChapOne{1}{\SH Nehemja återvänder
\par }
{\SHB Nyheter
\par }
{\MM \VerseOne{1}Nehemjas, Chachaljas sons, ord
{\ADD{(berättelse)}}.

\par }{\BB \par }
{\MM Och det hände sig i månaden kislev
{\ADD{[den 9:e månaden, motsvarar nov/dec i vår kalender]}}, under det tjugonde året
{\ADD{[446-445 f.Kr.]}}, när jag var i huvudstaden Susa
{\ADD{(Shushan) [i Persien, nuvarande Iran]}},

\VS{2}att Chanani, en av mina bröder
{\ADD{[landsman eller en biologisk bror; båda tolkningarna är möjliga, men utifrån omnämnandet i
Neh 7:2 är det mer troligt att det är Nehemjas biologiska bror]}}, kom från Juda, han och några män. Och jag frågade dem angående judarna som blivit kvar
{\ADD{(kvarlevan)}} som överlevt fångenskapen och om Jerusalem.

\VS{3}Och de sa till mig: Kvarlevan från fångenskapen där i provinsen lider stort av nöd och skam. Jerusalems murar är nedbrutna och dess portar är nedbrända i eld.


\par }{\SHB Nehemja sätter sig
\par }
{\MM \VS{4}{\ADD{[Detta stycke hör ihop med hur Nehemja ”reser sig upp” i
Neh 2:11-16.]}}

\par }{\MM Och när jag hörde dessa ord, satte jag mig ner och grät och sörjde i flera dagar och jag fastade och bad inför himmelens Gud
{\ADD{(Elohim)}}.

\VS{5}Jag sa
{\ADD{[bad]}}:

\par }{\BB \par }
{\MM Jag bönfaller dig, Herre
{\ADD{(Jahveh)}}, himmelens Gud
{\ADD{(Elohim)}}, du stora och fruktansvärda
{\ADD{(den som är värd att vörda)}}, Gud
{\ADD{(El)}}, som håller förbund och nåd
{\ADD{(kärleksfull omsorg)}} med dem som älskar dig och håller sig till dina budord
{\ADD{(följer principerna i Torah, undervisningen – de fem Moseböckerna)}}.

\VS{6}Låt dina öron vara uppmärksamma och dina ögon öppna, så att du kan lyssna till bönen från din tjänare, som jag ber inför dig denna dag, både dag och natt på uppdrag av dina tjänare, Israels barn. Jag bekänner Israels barns synder, som vi har begått
{\ADD{(syndat)}} mot dig. Jag och min faders hus har syndat.

\VS{7}Vi har uppfört oss mycket bedrägligt mot dig
{\ADD{[Gud]}} och har inte hållit dina befallningar
{\ADD{(de tydliga budorden – hebr. mitzvot)}} och förordningar
{\ADD{(hebr. chuqim)}}, och inte följt dina påbud
{\ADD{(bindande juridiska beslut – hebr. mishpatim)}}, som du befallt
{\ADD{(hebr. tsavah)}} Mose, din tjänare.

\VS{8}Jag ber dig, kom ihåg orden som du befallde Mose, din tjänare, när du sa:

\par }{\BB \par }
{\MM Om ni är förrädiska och otrogna

\par }{\PP ska jag förskingra er bland folken.


\par }{\MM \VS{9}Men om ni vänder om till mig och håller mina stadgar och gör dem
{\ADD{(lever ut dem i era liv)}},

\par }{\PP då ska jag, även om ni är utspridda till himmelens yttersta gräns,

\par }{\PP samla ihop er därifrån och föra er tillbaka till den plats som jag har utvalt till boplats för mitt namn.

\par }{\MM {\ADD{[5 Mos 4:25-31; 30:1-10]}}

\par }{\BB \par }
{\MM {\ADD{[Nehemja går in i förbön på liknande sätt som Daniel gjort knappt 100 år tidigare, se
Dan 9. Båda inleder sin bön med att bekänna synd, inte bara för sig själva utan för hela folket, se
Dan 9:4-7.]}}


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{10}De är dina tjänare och ditt folk som du har återlöst med din stora kraft och med din starka hand.

\VS{11}Jag besvär dig, Herre
{\ADD{(Adonai)}}, låt ditt öra vara uppmärksamt på din tjänares bön och på dina tjänares böner som har sin glädje i att vörda och se upp till ditt namn. Ge din tjänare framgång idag och bevilja honom oändlig nåd
{\ADD{(barmhärtighet)}} inför denne man.

\par }{\BB \par }
{\MM {\ADD{[Ordet för nåd (hebr. rachamim) förekommer bara i plural och används om Guds oändliga nåd, se
Ps 25:6. I ordet finns även betydelsen barmhärtighet, medlidande och förbarmande. Ordet rachamim delar även rot med ordet för livmoder, rechem. Det ger nåden i detta uttryck ytterligare en dimension av att vara värnande och beskyddande på samma sätt som livmodern är det lilla, hjälplösa och värnlösa barnets beskydd.]}}

\par }{\BB \par }
{\MM Vid denna tid var jag kungens munskänk.

\par }{\BB \par }
{\MM {\ADD{[En munskänk fanns i kungens närhet och fungerade som en livvakt. Bland uppgifterna var bland annat att kontrollera leveranser av mat och vin, besöka leverantörer och även provsmaka mat och dryck innan kungen åt.]}}




\par }\Chap{2}{\SHB Nehemjas begäran
\par }
{\MM \VerseOne{1}Och det hände i månaden nisan
{\ADD{[den första månaden, motsvarar mars/april i vår kalender]}} i kung Artachshastas
{\ADD{(Artaxerxes I)}} 20:e regeringsår
{\ADD{[445 f.Kr.]}}, när vinet stod framför honom och jag tog upp vinet och gav det till kungen. Jag hade inte tidigare visat mig bedrövad i hans närvaro.
{\ADD{[Det har nu gått fyra månader sedan Nehemja fått rapporten om nöden i Jerusalem, se
Neh 1:1.]}}


\par }{\PP \VS{2}Kungen frågade mig: ”Varför är ditt ansikte så bedrövat när du inte är sjuk? Detta måste bero på en hjärtesorg.” Då blev jag mycket förskrämd

\VS{3}men jag svarade kungen: ”Min konung må leva för evigt. Varför skulle inte mitt ansikte vara bedrövat när staden där mina förfäder är begravda ligger i ruiner och dess portar är fördärvade av eld?”


\par }{\PP \VS{4}Kungen frågade mig: ”Vilken är din begäran?”

\par }{\PP Då bad jag till himmelens Gud
{\ADD{(Elohim)}},

\VS{5}och jag svarade kungen: ”Om det synes gott för kungen och om din tjänare har funnit favör inför dig, sänd mig till staden i Juda där mina förfäder är begravda så att jag kan återuppbygga den.”


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{6}{\ADD{[Detta är den centrala versen i vers 1-10:]}}

\par }{\MM Sedan frågade kungen mig, med drottningen
{\ADD{[Damaspia]}} sittande vid sin sida, ”Hur lång tid tar din resa och när kommer du tillbaka?” Eftersom det behagade kungen att sända mig angav jag en tid för honom.

\par }{\BB \par }
{\MM {\ADD{[Texten ger inte Nehemjas svar på hur lång tid det skulle ta. I
Neh 5:14 berättas hur Nehemja blir ståthållare över Jerusalem i 12 års tid. Helt klart var tiden kortare än det och troligtvis rör det sig om knappt ett år. Se även
Neh 13:6.]}}


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{7}Jag sa till kungen: ”Om det behagar kungen, låt honom ge mig ett brev till ämbetsmännen på andra sidan Eufrat som gör det möjligt för mig att passera genom deras område till dess att jag ankommer Juda,

\VS{8}liksom ett brev till Asaf, kungens skogsskötare, så att han ger mig virke till att göra balkar till portarna på befästningen intill templet, till stadens murar och till bostaden som jag ska bo i.” Kungen beviljade min begäran eftersom Guds
{\ADD{(Elohims)}} goda hand var över honom.


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{9}Sedan gick jag till ämbetsmännen på andra sidan floden
{\ADD{(Eufrat)}} och gav dem kungens brev. Kungen hade även skickat med mig kaptener från armén och ryttare från kavalleriet.

\VS{10}När ämbetsmännen Sanvallat, choroniten
{\ADD{[antagligen från Beit-Choron 3 mil norr om Jerusalem, guvernör i Samarien]}}, och Tobia
{\ADD{(hebr. Tovijaho)}}, ammoniten
{\ADD{[troligtvis guvernör i Ammon, se
Esra 2:60]}}, hörde detta, blev de mycket arga över att en människa kom och sökte Israels barns välfärd.


\par }{\SHB Nehemja reser sig upp – går till Jerusalem
\par }
{\MM \VS{11}Så jag kom till Jerusalem. När jag varit där i tre dagar

\VS{12}gick jag och några män upp mitt i natten. Jag hade inte berättat för någon vad Gud lagt på mitt hjärta att göra för Jerusalem. Jag tog inte med mig något annat djur än det jag själv red på.

\VS{13}Mitt i natten red jag ut genom Dalporten
{\ADD{[Jaffaporten]}} i riktning mot Drakkällan och Dyngporten och inspekterade Jerusalems murar. De var raserade och portarna hade bränts ner.

\VS{14}Jag fortsatte till Källporten och Kungsdammen, men mitt riddjur kunde inte ta sig fram där.

\VS{15}Under natten fortsatte jag upp längs dalen och inspekterade muren, tills jag än en gång kom genom Dalporten och var tillbaka igen.
{\ADD{[Nehemja hade ridit ett varv runt Jerusalem.]}}

\VS{16}Styresmännen visste inte var jag hade varit och vad jag hade gjort, för jag hade ännu inte berättat för judarna, varken prästerna, de förnäma männen, styresmännen eller övriga som skulle arbeta
{\ADD{[arbetarna som skulle bygga på muren]}}.


\par }{\SHB Nehemja ger sin egen rapport
\par }
{\MM \VS{17}Men nu sa jag till dem: ”Ni ser vilken svår situation vi är i, hur Jerusalem ligger i ruiner och dess portar är nedbrända. Kom! Låt oss bygga upp Jerusalems mur igen och göra slut på vår vanära!”

\VS{18}Sedan berättade jag hur min Gud hade hållit sin skyddande hand över mig och vad kungen hade lovat mig.

\par }{\PP Då sa de: ”Stå upp, låt oss börja bygga!” De gjorde sig redo
{\ADD{(fick nytt mod)}} för detta goda verk.


\par }{\PP \VS{19}Men när choroniten Sanvallat, ammoniten Tobia
{\ADD{(hebr. Tovijaho)}}, ämbetsmännen, och araben Geshem hörde detta gapskrattade de och föraktade oss och sa: ”Vad håller ni på med? Tänker ni göra uppror mot kungen?”


\par }{\PP \VS{20}Jag svarade dem genom att säga: ”Himlarnas Gud ska låta det gå väl för oss
{\ADD{(han hjälper oss att lyckas)}}. Vi, hans tjänare, står upp och börjar återuppbyggnaden. Ni har ingen laglig rätt eller historisk anknytning till Jerusalem.”




\par }\Chap{3}{\SH Muren byggs trots motstånd
\par }
{\SHB Arbetet med murarna påbörjas
\par }
{\MM \VerseOne{1}{\ADD{[I detta kapitel beskrivs 4 torn och 11 portar. Av dessa portar reparerades 6 st, se vers 1, 2, 6, 13-15. Nehemjas redogörelse startar vid Fårporten i den nordöstra delen av muren, och fortsätter motsols västerut. Fårporten är den port som ligger nära Betesdadammen, se
Joh 5:2. Frasen ”bredvid dem” (hebr. val jado), ordagrant ”vid deras hand” används 16 ggr i detta kapitel och visar på den gemensamma ansträngningen i återuppbyggandet.]}}

\par }{\SHC Arbetarna vid norra muren
\par }
{\MM Då steg Eliashiv, översteprästen, och hans bröder prästerna upp och byggde Fårporten. De helgade den och satte in dess dörrar. Vidare
{\ADD{[byggde de muren]}} till ”De hundras torn”
{\ADD{(hebr. migdal ha-meah)}} och helgade den till Chananels torn
{\ADD{(”Guds-favör-torn” – hebr. migdal chananel)}}.
{\ADD{[Neh 12:39; Jer 31:38; Sak 14:10]}}

\VS{2}Bredvid dem byggde Jerikos män och bredvid dem byggde Zackor, Imris son.


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{3}Hasenas söner byggde Fiskporten
{\ADD{[i norr där fisk från bl.a. Tyros importerades, se
2 Krön 33:14; Neh 12:39; Sef 1:10]}}. De satte in dess bjälkar, dess dörrar, dess dörrfoder och dess bommar.

\VS{4}Bredvid dem reparerade Meremot, son till Uria, son till Hakots, och bredvid dem reparerade Meshullam, son till Berechjah, son till Meshezavel, och bredvid dem reparerade Zadok, son till Baana.

\VS{5}Och bredvid dem reparerade tekoiterna, men deras förnäma män satte inte sin axel till sina herrars arbete
{\ADD{(de ville inte nedlåta sig till fysiskt grovarbete)}}.


\par }{\SHC Arbetarna vid västra muren
\par }
{\MM \VS{6}Och Gamla porten
{\ADD{[i närheten av moderna Damaskusporten]}} reparerades av Jojada, son till Paseach, och Meshullam, son till Besodja. De satte in dess bjälkar, dess dörrar, dess dörrfoder och dess bommar.

\VS{7}Och bredvid dem reparerade Melatia, givoniten, och Jadon, meroniten, män från Givon och Mitspah som lydde under ämbetsmännen på andra sidan floden
{\ADD{(Eufrat)}}.

\VS{8}Och bredvid dem reparerade Ussiel, son till Charhaja,
{\ADD{[han tillhörde]}} guldsmederna
{\ADD{(förädlarna) [som arbetade med metaller – de arbetade tillsammans vid sitt kvarter]}}. Och bredvid dem reparerade
{\ADD{(hebr. chazaq)}} Chananja, en av parfymtillverkarna
{\ADD{[som gjorde kryddor, parfym och oljor]}}, och de restaurerade
{\ADD{(återställde; utelämnade – hebr. azav)}} Jerusalem
{\ADD{[Jerusalems stadsmur]}} ända till den breda muren.

\par }{\BB \par }
{\MM {\ADD{[Hebr azav är ovanligt. Troligtvis var denna del av muren inte så illa däran så de inte behövde reparera (hebr. chazaq) den. Det räckte att restaurera den. På så vis gjorde de den ännu starkare. En del tolkar ordet som att de ”utelämnade/lämnade” (som ordet också kan betyda, se t.ex.
1 Mos 2:24) den och då kan det syfta att de inte gjord något arbete alls här. Breda muren sträckte sig i västlig riktning mellan Efraims port och ugnarnas torn (Neh 12:38-39).]}}


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{9}Och bredvid dem reparerade Refaja, son till Hur
{\ADD{(hebr. Chor)}}, fursten över halva Jerusalems område.
{\ADD{[Jerusalem var indelat i två områden, vart och ett styrt av en ledare (Refaja och Shallom), se vers 12.]}}

\VS{10}Och bredvid dem reparerade Jedaja, son till Charumaf, mitt emot sitt eget hus. Och bredvid dem reparerade Chattus, son till Chashavneia.

\VS{11}Malkijah, son till Charim, och Chashov, son till Pachat-Moab, reparerade en annan del
{\ADD{(av muren)}} och Ugnstornet.
{\ADD{[Troligtvis låg dessa torn i närheten av distriktet och gatorna med bagarnas hus, se
Jer 37:21.]}}

\VS{12}Och bredvid dem reparerade Shallom, son till Hallochesh, fursten över halva Jerusalems område, han och hans döttrar.
{\ADD{[Även kvinnor som vanligtvis inte deltog i byggnadsarbete var här med och bidrog till murens återuppbyggande.]}}


\par }{\SHC Arbetarna vid södra muren
\par }
{\MM \VS{13}Chanons och Zanoachs invånare reparerade Dalporten
{\ADD{[i sydväst]}}. De byggde den och satte in dess dörrar, dess dörrfoder och dess bommar. De reparerade också 1 000 alnar
{\ADD{[450 meter]}} av muren upp till Dyngporten
{\ADD{[i södra delen av Davids stad]}}.
{\ADD{[Den moderna Dyngporten ligger nära sydvästra hörnet av tempelberget och är från Ottomanska riket på 1500-talet e.Kr.]}}

\VS{14}Malkijah, son till Rechav, fursten över Beit-Karems område, reparerade Dyngporten och satte in dess dörrar, dess dörrfoder och dess bommar.


\par }{\SHC Arbetarna vid sydöstra muren
\par }
{\MM \VS{15}Shallon, son till Kolchoze, furste över Mitspahs område, reparerade Källporten. Han byggde den, täckte den och satte in dess dörrar, dess dörrfoder och dess bommar. Han reparerade också muren till Shelachdammen
{\ADD{(Siloamdammen)}} och kungens trädgård, så långt som trapporna går ner från Davids stad.
{\ADD{[Hebr. shalach betyder utsänd.]}}

\VS{16}Efter
{\ADD{(intill)}} honom reparerade Nehemja, son till Azbok, furste över Beit-Tsurs halva område, så långt som till Davids grav och krigarnas hus.
{\ADD{[2 Sam 23:8]}}


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{17}Efter
{\ADD{(intill)}} honom gjorde leviterna reparationer –
{\ADD{[under ledning av]}} Rechum, son till Bani. Och bredvid dem reparerade Chashavja, fursten över halva Keilas område, sin del av muren
{\ADD{[den murdel som skyddar Keila]}}.
{\ADD{[Keila ligger mellan Zanoach (vers 13) och Beit-Tsur (vers 16) 3 mil sydväst om Jerusalem.]}}

\VS{18}Efter
{\ADD{(intill)}} honom gjordes reparationer av deras bröder –
{\ADD{[under ledning av]}} Bavvai, son till Chenadad, fursten över halva Keilas område.

\VS{19}Och bredvid dem reparerade Ezer, son till Jeshua, furste över Mitspah, en annan del mittemot uppgången till vapenförrådet vid pelarhörnet.

\VS{20}Efter honom reparerade Baroch, son till Zakkaj, ivrigt en annan del från pelarhörnet till dörren på översteprästen Eljashivs hus.

\VS{21}Efter honom reparerade Meremot, son till Uria, son till Hakots, en annan del av muren från dörren på översteprästen Eljashivs hus ända till slutet på Eljashivs hus.


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{22}Efter honom reparerade prästerna, männen från slätten
{\ADD{(hebr. ha-kikar)}}.
{\ADD{[Slätten kan syfta på områden kring Jeriko i Jordandalen (se vers 2) eller i närheten av Jerusalem, se
Neh 12:28.]}}

\VS{23}Efter dem reparerade Benjamin och Chashov mittemot sina hus. Efter dem reparerade Asarja
{\ADD{(hebr. Azarjah)}}, son till Maaseja, vid sitt eget hus.
{\ADD{[Dessa personer nämns ingen annanstans, de reparerade muren bara nära sina egna hus.]}}

\VS{24}Efter honom reparerade Binnoj, son till Chenadad, en annan del från Asarjas hus upp till den inre vinkeln
{\ADD{(murvinkeln, förstärkningen)}} och hörnet.

\VS{25}Palal, son till Uzai, gjorde reparationer mitt emot vinkeln
{\ADD{(murvinkeln, förstärkningen)}} och tornet som kommer ut från det övre palatset
{\ADD{[i Davids stad, strax söder om tempelberget, se också
Jes 32:14]}} vid vaktgården. Efter
{\ADD{(intill)}} honom gjorde Pedaja, son till Parosh, reparationer.

\VS{26}Nu bodde tempeltjänarna
{\ADD{[hebr. netinim; betyder ”givna åt” eller ”avskilda för”, de hade fått uppdraget att hjälpa leviterna med enklare uppgifter som att hämta vatten och hugga ved, se
Jos 9:26-27]}} i Ofel och de reparerade området mitt emot Vattenporten
{\ADD{[nära Gichonkällan]}} mot öster, och det utskjutande tornet
{\ADD{(”tornet som sticker ut” – hebr. migdal ha-jatsa)}}.

\VS{27}Efter honom
{\ADD{[Palal, se vers 25]}} reparerade tekoiterna en annan del, mittemot det stora utskjutande tornet, och vidare till Ofels mur.


\par }{\SHC Arbetarna vid nordöstra muren
\par }
{\MM \VS{28}Ovanför Hästporten reparerade prästerna, var och en mittemot sitt eget hus.

\VS{29}Efter dem reparerade Tsadoq, son till Immer, mitt emot sitt eget hus. Och efter honom reparerade Shemaja, son till Shechanja, östra portens väktare.

\VS{30}Efter honom reparerade Chananja, son till Shelemja, och Chanun, den sjätte sonen till Tsalaf, ett annat avsnitt. Efter honom reparerade Meshullam, son till Berechjah, mitt emot sin kammare.

\VS{31}Efter honom reparerade Malkija, en av guldsmederna, upp till tempeltjänarnas hus och köpmännen mittemot Mönstringsporten
{\ADD{(hebr. Shaar ha-mifqad)}} ända till rummen ovanför hörnet.
{\ADD{[Lite är känt om denna port, kan vara en port in till tempelområdet.]}}

\VS{32}Mellan rummen ovanför hörnet och Fårporten arbetade guldsmederna och köpmännen.




\par }\Chap{4}{\SHB Verbalt motstånd
\par }
{\MM \VerseOne{1}Men det hände när Sanvallat hörde att vi byggde muren att han blev arg och tog mycket illa vid sig och han hånade judarna.

\VS{2}Han talade inför sina bröder och Samariens armé och sa: ”Vad gör dessa klena judar? Ska de restaurera efter behag? Ska de offra? Ska de avsluta allt på en dag? Kan de återuppväcka stenarna från spillrorna som är brända?”


\par }{\PP \VS{3}Nu var ammoniten Tobia
{\ADD{(hebr. Tovijaho)}} med honom och han sa: ”Det som de bygger ska en räv bryta ner, om den hoppar på deras stenmur.”


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{4}Hör
{\ADD{(lyssna)}}, vår Gud
{\ADD{(Elohim)}}, för vi är föraktade, vänd deras förebråelser över deras egna huvuden, och utlämna dem till fördärv i ett land av fångenskap.

\VS{5}Överskyl inte deras överträdelser och låt inte deras synd raderas ut inför dig, för de har utmanat dig
{\ADD{(Gud)}} inför byggnadsmännen.

\par }{\BB \par }
{\MM {\ADD{[Lägg märke till att denna bön handlar om Guds ära och heder, inte att de själva är drabbade av föraktet.]}}


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{6}Vi byggde
{\ADD{(vidare på)}} muren och hela muren fogades samman till sin halva höjd, för folket hade satt sitt sinne till arbetet.
{\ADD{[De var överlåtna till arbetet.]}}


\par }{\SHB Konspiration för att döda arbetarna
\par }
{\MM \VS{7}Men det hände sig att när Sanvallat och Tobia och araberna och ammoniterna och ashdoditerna hörde att reparationen av Jerusalems murar gick framåt och att skadorna började täppas till, då blev de mycket arga.

\VS{8}De konspirerade, alla tillsammans, och kom och stred mot Jerusalem för att skapa förvirring därinne
{\ADD{(i staden)}}.

\VS{9}Men vi bad våra böner till vår Gud
{\ADD{(Elohim)}} och satte ut vakter mot dem både dag och natt.


\par }{\PP \VS{10}Och Jehoda sa: ”Styrkan hos arbetarna sviktar, det är så mycket skräp
{\ADD{(stenskärvor att få bort)}} att vi inte klarar att renovera muren.”


\par }{\PP \VS{11}Våra motståndare sa: ”De ska ingenting veta och ingenting se, förrän vi står mitt ibland dem och dräper dem så att arbetet upphör.”


\par }{\PP \VS{12}Men det skedde att judarna som bodde nära dem kom och berättade för oss tio gånger
{\ADD{(vid tio tillfällen)}}: ”Från alla platser där ni bor måste ni stå upp.”


\par }{\PP \VS{13}Då stationerade jag folk på de lägsta platserna innanför muren, på de öppna
{\ADD{(synliga)}} platserna. Jag placerade folket familjevis med sina svärd, spjut och pilbågar.

\VS{14}När jag sett över situationen, reste jag mig och sa till de förnäma männen, ledarna och resten av folket: ”Var inte rädda för dem. Kom ihåg vår stora och respektingivande Herre
{\ADD{(Adonai)}} och strid för era bröders skull, för era söner, era döttrar, era hustrur och era hem.”


\par }{\PP \VS{15}När nu våra fiender hörde att deras planer hade blivit kända för oss och att Gud
{\ADD{(Elohim)}} hade omintetgjort deras rådslag, återvände vi till muren var och en till sitt arbete.


\par }{\PP \VS{16}Från den tiden blev det så att hälften av mina tjänare deltog i arbetet och hälften av dem höll i spjut, sköldar, pilbågar och bröstsköldar
{\ADD{(harnesk)}}, och ledarna stod bakom hela Juda hus.

\VS{17}De som byggde på muren och de som bar bördor
{\ADD{(förflyttade byggmaterial)}} höll en hand på arbetet och med en hand höll de sina vapen.

\VS{18}Byggarbetarna hade likaså var och en sitt svärd i bältet
{\ADD{(hängande vid sidan)}} medan de byggde. Den som blåste i shofaren
{\ADD{(vädurshornet) [den som var ansvarig för att blåsa larmsignalen]}} var vid min sida.


\par }{\PP \VS{19}Jag sa till de förnäma männen, ledarna och resten av folket: ”Arbetet är stort och omfattande och vi är utspridda
{\ADD{(åtskilda)}} på muren, den ene långt från den andre.

\VS{20}På vilken plats ni än är när ni hör ljudet från shofaren
{\ADD{[larmsignalen]}}, så kom närmare
{\ADD{(ta er tillflykt till)}} oss. Vår Gud
{\ADD{(Elohim)}} ska strida för oss.”


\par }{\PP \VS{21}Vi ägnade oss åt arbetet och hälften av dem höll i spjuten, från det att gryningen visade sig till dess att stjärnorna kom fram
{\ADD{(på kvällen)}}.
{\ADD{[Man arbetade dygnets alla ljusa timmar från den första gryningen till dess skymningen var över.]}}

\VS{22}Vid den tiden sa jag också till folket: ”Låt varje person med sin tjänare övernatta inne i Jerusalem så att de kan vara vår vakt på natten och utföra arbete på dagen.”

\VS{23}Varken jag eller mina bröder, inte mina tjänare eller de väktare som följde mig, ingen av oss tog av sig sina kläder, alla som gick till vattnet
{\ADD{[hämtade dricksvatten i Gichonkällan som var Jerusalems dricksvattentäkt]}} hade sina vapen med sig.




\par }\Chap{5}{\SHB Nehemja hjälper de fattiga
\par }
{\MM \par }
{\MM {\ADD{[Kapitel 5 är det centrala kapitlet i
Neh 3:1-7:3]}}

\par }{\BB \par }
{\MM \VerseOne{1}Sedan uppstod ett stort rop
{\ADD{(en klagan, upprörd protest, ”ett muller”)}} bland folket och deras hustrur mot deras bröder judarna.
{\ADD{[Ordet för rop är samma som används om israeliternas klagan under egyptiernas slavok, se
2 Mos 3:7.]}}

\VS{2}Några sa: ”Vi, våra söner och våra döttrar, är många, låt oss gå för att hämta säd åt dem så att vi får äta och leva.”


\par }{\PP \VS{3}Andra sa: ”Vi har belånat våra fält och våra vingårdar och våra hus, låt oss få säd eftersom det råder brist.”


\par }{\PP \VS{4}Ytterligare andra sa: ”Vi har lånat pengar till kungens skatt på våra fält och våra vingårdar.

\VS{5}Nu är våra kroppar
{\ADD{(bokstavligt kött)}} som våra bröders kroppar, våra barn som deras barn, och vi för våra söner och våra döttrar i bojor till att bli tjänare, och några av våra döttrar är redan förda i bojor och det står inte i vår makt
{\ADD{(hebr. el)}} att hjälpa dem, för andra människor har våra fält och våra vingårdar.”


\par }{\PP \VS{6}Jag blev mycket arg när jag hörde deras rop och dessa ord.


\par }{\PP \VS{7}Sedan rådgjorde jag med mig själv
{\ADD{(funderade noga och övervägde olika alternativ)}} och utmanade furstarna och ledarna och sa till dem: ”Ocker! Ni lånar upp mot pant, var och en av sin bror.” Jag höll en stor församling emot dem.

\VS{8}Jag sa till dem: ”Vi har efter vår förmåga befriat våra bröder, judarna, som har sålt sig till hednafolken, ska ni då ändå sälja era bröder? Och ska de sälja sig till oss?” Då teg de och fann inte ord
{\ADD{[kunde inte svara]}}.


\par }{\PP \VS{9}Jag sa vidare: ”Det som ni har gjort är inte gott. Borde ni inte vandra i gudsfruktan, med tanke på förebråelserna från våra hedniska fiender?

\VS{10}Jämväl har jag, mina bröder och mina tjänare lånat dem pengar och säd. Jag vädjar till er, låt oss sluta med detta utkrävande.

\VS{11}Jag vädjar, ber er, återlämna till dem redan idag deras fält, deras vingårdar, deras olivlundar och deras hus, likaså de 100 silverstyckena, och säden, vinet och oljan som ni har tagit av dem.”


\par }{\PP \VS{12}Sedan svarade de: ”Vi ska återlämna det till dem och ska inte begära något av dem, så ska vi göra, så som du har sagt.”

\par }{\PP Då kallade jag på prästerna och tog en ed av dem att de skulle göra i enlighet med detta löfte.

\VS{13}Jag skakade min mantel och sa: ”Så ska Gud skaka bort varje man från hans hus och från hans arbete, som inte fullföljer sitt löfte, på detta sätt ska han skakas bort.” Och hela församlingen sa: ”Amen” och prisade Herren
{\ADD{(Jahveh)}}. Och folket gjorde i enlighet med detta löfte.


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{14}Dessutom, från den tid då jag utsågs till ståthållare över Juda land, från det tjugonde året
{\ADD{[445 f.Kr.]}} till det trettioandra året
{\ADD{[433 f.Kr.]}} av kung Artachshastas
{\ADD{(Artaxerxes I)}} regering, vilket är 12 år, har jag och mina bröder inte ätit av ståthållarnas bröd
{\ADD{(mat)}}.

\par }{\BB \par }
{\MM {\ADD{[Dessa 12 år handlar om ett uppdrag som ståthållare som Nehemja får av kungen. Det är inte den tid som han är i Jerusalem, utifrån dialogen med kung Artachshastas antyds att det är en kortare period på kring ett år, se
Neh 2:1, 6.]}}


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{15}Men de tidigare ståthållarna som var före mig lade bördor på folket. De tog bröd
{\ADD{(mat)}} och vin av dem motsvarande mer än 40 shekel av silver
{\ADD{[460 gram]}}. Också deras tjänare uppträdde som herrar över folket. Men så gjorde inte jag eftersom jag fruktar
{\ADD{(vördar)}} Gud
{\ADD{(Elohim)}}.
{\ADD{[Ords 1:7]}}

\VS{16}Jag satte dessutom min hand till arbetet på muren, inte heller köpte vi mark och alla mina tjänare samlades runt arbetet
{\ADD{(var nära arbetet, fokuserade, ägnade sig åt det)}}.


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{17}Därtill var det 150 av judarna och ledarna förutom de som kom till oss från andra länder som satt vid mitt bord
{\ADD{(åt, fick sin mat på min bekostnad)}}.

\VS{18}Det som tillagades varje dag var en oxe och sex utvalda lamm, även fåglar tillagades åt mig.
{\ADD{[Det dagliga behovet var inte obetydligt, men kan knappast jämföras med de 30 oxar och 100 får som dagligen behövdes på Salomos tid, se
1 Kung 4:22-23.]}} Var tionde dag serverades även alla sorters vin. För allt detta begärde jag inte något av ståthållarnas bröd
{\ADD{(mat)}} eftersom arbetet var tungt för folket.


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{19}Kom ihåg, tillräkna mig detta till godo, min Gud
{\ADD{(Elohim)}}, allt som jag gjort för detta folk.

\par }{\BB \par }
{\MM {\ADD{[Detta är den första av de böner där han ber Gud att komma ihåg, se
Neh 6:14; 13:14, 22, 29, 31.]}}




\par }\Chap{6}{\SHB Konspiration för att döda Nehemja
\par }
{\MM \VerseOne{1}Det hände sig när det rapporterades till Sanvallat och Tobia
{\ADD{(hebr. Tovijaho)}} och till Geshem, araben, och till resten av våra fiender, att jag hade byggt upp muren och att det inte längre fanns några skador därinne, även om jag vid denna tidpunkt inte hade satt in dörrarna i portarna,

\VS{2}att Sanvallat och Geshem sände bud till mig och sa: ”Kom, låt oss träffas i en av byarna på Onos slättmark.”
{\ADD{[Ono var en stad i Benjamins område (1 Krön 8:12; Esra 2:33; Neh 7:37; 11:35), troligtvis nuvarande Kafr Juna, några hundra meter norr om flygplatsen Ben Gurion.]}}

\par }{\BB \par }
{\MM Men de tänkte att de skulle skada mig där.

\VS{3}Så jag sände en budbärare till dem och svarade: ”Jag håller på med ett stort arbete så jag kan inte komma ner, varför skulle arbetet få avstanna medan jag lämnar det och kommer ner till er?”

\VS{4}Fyra gånger skickade de efter mig på detta sätt och jag svarade dem likadant
{\ADD{(varje gång)}}.


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{5}Då sände Sanvallat sin tjänare till mig en femte gång på samma sätt med ett öppet brev i handen,

\VS{6}där det stod skrivet:

\par }{\BB \par }
{\MM ”Det rapporteras bland länderna, och Geshem säger det, att du och judarna tänker göra uppror. Därför bygger du muren, och du ska bli deras kung, enligt dessa ord.

\VS{7}Du har också utsett profeter till att utlysa detta i Jerusalem, och de ska säga: ’Det finns en kung i Juda.’ Nu ska det
{\ADD{[dessa rykten]}} rapporteras till kungen
{\ADD{[i Babylon]}} enligt deras ord. Kom nu därför och låt oss rådslå tillsammans.”


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{8}Då skickade jag till honom och svarade: ”Ingenting av det du påstår existerar, utan du hittar på detta i ditt eget hjärta.”


\par }{\PP \VS{9}De ville göra oss rädda genom att säga: ”Deras hand ska bli svag så att arbetet inte blir gjort.” Men nu, styrk du
{\ADD{[Gud]}} mina händer.


\par }{\SHB Verbalt motstånd
\par }
{\MM \VS{10}Sedan gick jag till
{\ADD{[den lejda falska profeten]}} Shemajas hus, son till Delaja, son till Mehetavel
{\ADD{[kanske var hans farmor]}}, där han höll sig inne
{\ADD{(igenstängd)}}.

\par }{\BB \par }
{\MM {\ADD{[Shemaja nämns inte någon annanstans, men hans genealogi visar på att han troligtvis var en betydelsefull person i samhället. Han var lejd av Tobia och Sanvallat att profetera mot Nehemja, se vers 12. Namnet Shemaja betyder ”Hörd av Jahveh”. Hans fars namn Delaja betyder: ”Jahveh har dragit/lyft”. Mehetavel betyder: ”favör/glädje från El” och hon kan vara hans farmor/mormor. Namnet återfinns bara på två andra ställen i Bibeln, och då refererar det till den edomitiska kungen Hadads hustru Mehetavel, se
1 Mos 36:39; 1 Krön 1:50. Sista ordet i meningen är hebr. atsar som betyder ”igenstängd” eller utan styrka och tillbakahållen. Anledningen till att Shemaja håller sig hemma ges inte.]}}

\par }{\BB \par }
{\MM Han
{\ADD{[Shemaja]}} sa: ”Låt oss mötas i Guds
{\ADD{(Elohims)}} hus, i templet, och låt oss stänga dörrarna till templet för de kommer att komma hit för att döda dig
{\ADD{(bokstavligt: slå med dödlig kraft)}}. Ja, på natten ska de komma och döda dig.”


\par }{\PP \VS{11}Jag svarade: ”Ska en man som jag
{\ADD{[i min position]}} fly? Hur skulle en sådan som jag kunna gå in i templet och leva?
{\ADD{[Som en fristad,
2 Mos 21:13-14; 1 Kung 1:50-53; 2:28-34; 2 Krön 26:16-20; 27:2.]}} Jag går inte in dit.”
{\ADD{[Om någon som inte är präst går in i själva templet dör han, eftersom enbart präster som renat sig hade tillåtelse att gå in.]}}

\VS{12}Jag förstod
{\ADD{(urskiljde) [med andebedömningens gåva]}} att Gud
{\ADD{(Elohim)}} inte hade sänt honom, eftersom han uttalade denna profetia mot mig, emedan Tobia och Sanvallat hade hyrt in honom.

\VS{13}Av denna anledning var han inhyrd, att jag skulle bli skrämd att göra så
{\ADD{[som de ville]}} och synda, och de skulle få en orsak att ge mig ett dåligt namn
{\ADD{(rykte)}}, för att misskreditera och håna mig.


\par }{\PP \VS{14}{\ADD{[Jag bad:]}} Kom ihåg, min Gud
{\ADD{(Elohim)}}, Tobia och Sanvallat efter deras gärningar och även profetissan Noadjah och de övriga profeterna som har försatt mig i fara.

\par }{\BB \par }
{\MM {\ADD{[Noadja är en av de fyra kvinnliga profetissor som nämns i Bibeln, De övriga är Miriam, Deborah och Huldah, se
2 Mos 15:20; Dom 4:4; 2 Kung 22:14; jämför
Jes 8:3; Hes 13:17-23. I
Esra 8:33 nämns en levit och ”son” som hette Noadja. Namnet betyder ”möte med Jahveh” och verkar fungera både som mans- och kvinnonamn. Denna bön visar att händelsen med Shemaja bara var ett av flera försök att misskreditera Nehemja som ledare, men han var trofast i sin tjänst trots detta motstånd.]}}


\par }{\SHB Muren blir klar (6:15-7:3)
\par }
{\MM \VS{15}Muren blev färdig på den 25:e dagen i månaden elul
{\ADD{[på hösten – aug/sept]}}, på
{\ADD{[bara]}} 52 dagar
{\ADD{[blev muren färdig]}}!

\VS{16}Och det hände när alla våra fiender hörde om det, att alla folken runt omkring oss fruktade, och de förminskades i sina egna ögon, för de förstod att detta verk gjordes av vår Gud
{\ADD{(Elohim)}}.


\par }{\PP \VS{17}Dessutom skickade furstarna i Juda många brev till Tobia, och Tobias brev kom till dem.

\VS{18}För det fanns många i Juda som edsvurit sig till honom, eftersom han var svärson till Shechanja, Arachs son, och hans son Jehochanan hade tagit dottern till Meshullam, Berechjahs son, till hustru.

\VS{19}De talade också med mig om hans goda gärningar, och rapporterade mina ord till honom. Så Tobia skickade brev för att sätta mig i fara.




\par }{\BB \par }
\Chap{7}{\MM \par }
{\MM {\ADD{[Prästerna och leviterna utgjorde nästan hälften av befolkningen i Jerusalem, se
Neh 11:6-19 jämfört med
1 Krön 9:9-22. Uppgiften att vakta portarna till templet har alltid varit ett av leviternas uppdrag, se
1 Krön 9:17-22; 26:12-19. Nu utvidgas detta uppdrag till att gälla Jerusalems portar.]}}

\par }{\BB \par }
{\MM \VerseOne{1}När nu muren var byggd och jag hade satt in dörrarna, och portvakterna och sångarna och leviterna var utsedda
{\ADD{(tjänsterna var tillsatta)}},

\VS{2}då satte jag min bror Chanani att ansvara över Jerusalem, tillsammans med Chananja, ståthållaren på fästningen
{\ADD{(borgen, slottet)}}, för han var en pålitlig man och fruktade
{\ADD{(vördade)}} Gud
{\ADD{(Elohim)}} mer än många andra.

\par }{\BB \par }
{\MM {\ADD{[Uttrycket ”broder” kan användas både om biologisk bror och landsman. Eftersom Chanani nämns ”broder” både här och i
Neh 1:2 och Chananja inte har den titeln (fast han också är en landsman) är det troligt att Chanani är Nehemjas biologiska bror.]}}


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{3}Jag sa till dem: ”Låt inte portarna till Jerusalem öppnas förrän solen har blivit varm
{\ADD{(gått upp ordentligt över horisonten)}}. Medan de fortfarande står på vakt
{\ADD{(innan de avslutar sin tjänst för dagen)}} ska de stänga och regla dörrarna. Utse också invånare i Jerusalem till vakter, var och en för sin egen väkt och var och en mittemot sitt eget hus.”
{\ADD{[Dygnet var indelat i olika väkter, då man avlöste varandra.]}}


\par }{\SH Finalen
\par }
{\SHB Uppräkning av dem som återvände under Serubbabel
\par }
{\MM \VS{4}Staden var stor
{\ADD{(till ytan)}} men invånarna var få därinne och husen var inte renoverade.

\VS{5}Därför lade min Gud
{\ADD{(Elohim)}} på mitt hjärta att samla ihop furstarna, ledarna och folket, så att de kunde bli räknade efter sina släkter. Jag fann en bok med släkterna som kom upp i det första
{\ADD{(återvändandet)}} och däri fann jag skrivet:

\VS{6}Detta är folket i provinsen som återvände från fångenskapen i exil, som Nebukadnessar, kungen i Babylon, hade fört bort och som återvände till Jerusalem och Juda, var och en till sin egen hemstad.

\VS{7}De som kom med Serubbabel var Jeshoa, Nehemja, Asarja, Raamja, Nachamani, Mordochaj, Bilshan, Mispperet, Bigvaj, Nechom, Baana.

\par }{\BB \par }
{\MM Antalet människor av Israels folk var:


\par }{\MM \VS{8}Paroshs söner: 2 172


\par }{\MM \VS{9}Shefatejas söner: 372


\par }{\MM \VS{10}Arachs söner: 652


\par }{\MM \VS{11}Pachat-Moabs söner, från Jeshoa och Joavs söner: 2 818


\par }{\MM \VS{12}Elams söner: 1 254


\par }{\MM \VS{13}Zattos söner: 845


\par }{\MM \VS{14}Zakkajs söner: 760


\par }{\MM \VS{15}Binnojs söner: 648


\par }{\MM \VS{16}Bevajs söner: 628


\par }{\MM \VS{17}Azeggads söner: 2 328


\par }{\MM \VS{18}Adonikams söner: 667


\par }{\MM \VS{19}Bigvajs söner: 2 067


\par }{\MM \VS{20}Adins söner: 655


\par }{\MM \VS{21}Aters söner från Chizkija: 98


\par }{\MM \VS{22}Chashums söner: 328


\par }{\MM \VS{23}Betsajs söner: 324


\par }{\MM \VS{24}Charifs söner: 112


\par }{\MM \VS{25}Givons söner: 95

\par }{\BB \par }
{\MM {\ADD{[I vers 8-25 används ordet bnei för söner, från vers 26-33 används ordet anashei som översätts ”människor” eller ”folk”. Från vers 34 används åter bnei fram till vers 63]}}


\par }{\BB \par }
{\MM \par }
{\BB \par }
{\MM \VS{26}Betlehems och Netofas folk: 188


\par }{\MM \VS{27}Anatots folk: 128


\par }{\MM \VS{28}Betazmavets folk: 42


\par }{\MM \VS{29}Kirjat Jearims, Kefiras och Beerots folk: 743


\par }{\MM \VS{30}Ramas och Gevas folk: 621


\par }{\MM \VS{31}Michmas folk: 122


\par }{\MM \VS{32}Betels och Ais folk: 123


\par }{\MM \VS{33}Det övriga Nevos folk: 52


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{34}Det övriga Elams söner: 1 254


\par }{\MM \VS{35}Charims söner: 320


\par }{\MM \VS{36}Jerikos söner: 345


\par }{\MM \VS{37}Lods, Chadids och Onos söner: 721


\par }{\MM \VS{38}Senaas söner: 3 930


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{39}Prästerna:

\par }{\BB \par }
{\MM Jedajas söner av Jeshoas hus: 973


\par }{\MM \VS{40}Immers söner: 1 052


\par }{\MM \VS{41}Pashchors söner: 1 247


\par }{\MM \VS{42}Charims söner: 1 017


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{43}Leviterna:

\par }{\BB \par }
{\MM Jeshoas söner från Kadmiel från Hodevas söner: 74


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{44}Sångarna:

\par }{\BB \par }
{\MM Asafs söner: 148


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{45}Dörrvaktarna:

\par }{\BB \par }
{\MM Shalloms söner, Aters söner, Talmons söner, Akkovs söner, Chatitas söner och Shovajs söner: 138


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{46}Detta är tempeltjänarna
{\ADD{[netinimerna, som betyder ”givna åt” eller ”avskilda för”, dvs. har fått uppdrag att hjälpa leviterna med enklare uppgifter som att hämta vatten och hugga ved, se
Jos 9:26-27]}}:

\par }{\BB \par }
{\MM Tsichas söner, Chasufas söner, Tabbaots söner,

\VS{47}Keros söner, Sias söner, Padons söner,

\VS{48}Levanas söner, Chagavas söner, Shalmajs söner,

\VS{49}Chanans söner, Giddels söner, Gachars söner,

\VS{50}Reajas söner, Retsins söner, Nekodas söner,

\VS{51}Gazzams söner, Uzzas söner, Paseach söner,

\VS{52}Besajs söner, Meonims söner, Nefishesims söner,

\VS{53}Bakboks söner, Chakofas söner, Charchors söner,

\VS{54}Batselits söner, Mechidas söner, Charshas söner,

\VS{55}Barkos söner, Siseras söner, Temachs söner,

\VS{56}Netsiachs söner, Chatifas söner.


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{57}Salomos tjänares söner:

\par }{\BB \par }
{\MM Sotajs söner, Soferets söner, Peridas söner,

\VS{58}Jalas söner, Darkons söner, Giddels söner,

\VS{59}Shefatejas söner, Chattils söner, Pocheret-Hatsvajims söner, Amons söner.


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{60}Alla tempeltjänare
{\ADD{[netinimerna]}} och sönerna till Salomos tjänare: 392.


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{61}Dessa var de som gick upp från Tel-Melach, Cherov-Addon
{\ADD{(Cherov, den starke)}} och Immer, men de kunde inte berätta om
{\ADD{(redogöra för)}} sina fäders hus, inte för sin säd
{\ADD{(genealogi)}}, huruvida de var israeliter.

\VS{62}Delajas söner, Tobias
{\ADD{(hebr. Tovijahos)}} söner, Nekodas söner 642.

\VS{63}Av prästerna: Chavajas söner, Hakkots söner, Barzillajs söner, som tog en hustru från Barzillajs döttrar, gileaditen, och sedan tog deras familjenamn.

\VS{64}Dessa sökte efter sina uppteckningar, sitt släktskap
{\ADD{(förfädernas namn)}}, men kunde inte finna dem. Därför ansågs de orena och skiljdes från prästerskapet.

\VS{65}Och Tirshata sa till dem att de inte skulle äta av det heliga
{\ADD{(de delar av offerdjuren som tillhörde prästen)}} förrän det kom en präst
{\ADD{(överstepräst)}} med Urim och Tummim
{\ADD{[som genom denna lott kunde avgöra om de var äkta präster eller inte]}}.

\par }{\BB \par }
{\MM {\ADD{[Urim och Tummim var namnet på de två föremål (troligtvis två mindre stenar eller stavar) som prästen bar i sin prästsköld och som troligtvis användes för att kasta lott, se
2 Mos 28:30; 1 Sam 14:42.]}}


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{66}Hela gruppen
{\ADD{(församlingen)}} utgjorde sammanlagt 42 360,

\VS{67}förutom deras 7 337 tjänare och tjänarinnor, och de hade dessutom 245 manliga och kvinnliga sångare.

\VS{68}{\ADD{[Vers 68 saknas i vissa hebreiska manuskript, men vissa översättningar har lagt till material från
Esra 2:66 där det står: ”De hade 736 hästar, 245 mulåsnor.”]}}

\VS{69}De hade
{\ADD{[även]}} 435 kameler och 6 720 åsnor.


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{70}En del av familjernas överhuvuden bidrog till arbetet. Ståthållaren gav till skattsamlingen:

\par }{\BB \par }
{\MM 1 000 gulddrachmer
{\ADD{[Drachmer var ett guldmynt introducerat av Darius I, det motsvarade 1/60 mina eller 8,5 gram. Totala vikten guld var alltså 8,5 kg.]}}

\par }{\MM 50 skålar

\par }{\MM 500 prästskrudar


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{71}Några av familjernas överhuvuden gav till skattsamlingen till arbetet:

\par }{\BB \par }
{\MM 20 000 gulddrachmer
{\ADD{[170 kg guld]}}

\par }{\MM 2 200 silverminor
{\ADD{[1 200 kg silver]}}


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{72}Det övriga folket gav:

\par }{\BB \par }
{\MM 20 000 gulddrachmer
{\ADD{[170 kg guld]}}

\par }{\MM 2 000 silverminor
{\ADD{[1 000 kg silver]}}

\par }{\MM 67 prästskrudar


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{73}Prästerna och leviterna och portvakterna och sångarna och en del av folket och tempeltjänarna
{\ADD{[netinimerna]}} och hela Israel bodde i sina städer. När den 7:e månaden
{\ADD{[tishri – sept/okt]}} kom var hela Israels hus i sina städer.

\par }{\BB \par }
{\MM {\ADD{[Det har nu troligtvis gått ett halvår sedan Nehemja kom till Jerusalem våren 445 f.Kr., se
Neh 2:1, 11.]}}




\par }\Chap{8}{\SHB Esra läser från Moseböckerna
\par }
{\MM \VerseOne{1}Allt folket samlades som en man på den öppna platsen framför Vattenporten. De talade till Esra, den skriftlärde, att han skulle ta fram boken
{\ADD{(skriftrullen)}} med Moses undervisning, som Herren
{\ADD{(Jahveh)}} hade fastställt för Israel.


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{2}Då kom prästen Esra med undervisningen
{\ADD{[de fem Moseböckerna – hebr. Torah]}} till de samlade, till män och kvinnor och alla som kunde förstå vad de hörde.
{\ADD{[Även barn, se
5 Mos 31:12.]}} Det var den första dagen i 7:e månaden
{\ADD{[tishri; 8:e oktober 445 f.Kr.]}}.

\VS{3}Han läste därur framför den stora öppna platsen framför Vattenporten från tidig morgon till mitt på dagen i närvaro av män och kvinnor och de som kunde förstå. Öronen hos hela folket var uppmärksamma på undervisningen i boken
{\ADD{(rullen)}}.


\par }{\PP \VS{4}Esra, den skriftlärde, stod på en upphöjd plattform av trä
{\ADD{[2 Krön 6:13]}} som de hade tillverkat för ändamålet.
{\ADD{[Denna plattform (ordagrant: torn av trä) måste ha varit så pass stor så Esra och hans 13 medhjälpare fick plats att stå där.]}} Bredvid honom stod
{\ADD{[6 personer:]}} Mattitja och Shema och Ananja och Orija och Hilkia
{\ADD{(hebr. Chilqijaho)}} och Maaseja vid hans högra hand, och vid hans vänstra hand stod
{\ADD{[7 personer:]}} Pedaja och Mishael och Malkkija och Chashum och Chashbaddana, Sakarja och Meshullam.

\VS{5}Esra öppnade boken
{\ADD{(skriftrullen – hebr. sefer)}} i hela folkets åsyn, eftersom han stod ovanför folket, och när han öppnade den reste sig hela folket upp.
{\ADD{[Att ställa sig var ett sätt att visa respekt, se
Neh 9:3.]}}

\VS{6}Esra välsignade Herren
{\ADD{(Jahveh)}}, den store Guden
{\ADD{(Elohim)}}, och hela folket svarade ”Amen, amen” medan de lyfte upp sina händer och de böjde sina huvuden och föll ner inför Herren
{\ADD{(Jahveh)}} med sina ansikten mot marken.


\par }{\PP \VS{7}Jeshua
{\ADD{[Neh 10:9]}}, Bani
{\ADD{[Neh 10:13]}}, Sherebja
{\ADD{[Neh 10:12]}}, Jamin, Ackub, Shabbetaj, Hodia
{\ADD{[Neh 10:10]}}, Maaseja
{\ADD{[vers 4]}}, Kelita
{\ADD{[Neh 10:10]}}, Asarja
{\ADD{[kanske samma som i
Neh 10:2]}}, Josabad
{\ADD{[Neh 11:16]}}, Hanan
{\ADD{[Neh 10:10]}}, Pelaja
{\ADD{[Neh 10:10]}} och leviterna undervisade folket i Torah
{\ADD{[de fem Moseböckerna]}} medan folket stod där, var och en på sin plats.
{\ADD{[Av dessa 13 leviter kommer 7 tillbaka och undertecknar Nehemjas skrivelser, se
Neh 10:28-39.]}}

\VS{8}De läste tydligt ur skriftrullen, ur Guds undervisning, och förklarade
{\ADD{[översatte]}} innebörden så att man förstod det som lästes.
{\ADD{[Troligtvis översattes den hebreiska texten till arameiska, se
Neh 13:24.]}}


\par }{\PP \VS{9}Ståthållaren Nehemja och den skriftlärde prästen Esra och leviterna som undervisade folket sa till allt folket: ”Denna dag är helgad åt Herren er Gud. Sörj inte, gråt inte.” Allt folket grät nämligen när de hörde undervisningens
{\ADD{(Torahs)}} ord.

\VS{10}Och han sa till dem: ”Gå och ät er bästa mat och drick ert sötaste vin. Och skicka gåvor av mat till dem som inte har något färdigt, för denna dag är helgad åt vår Gud. Var inte bedrövade, för glädje i Herren är er styrka.”


\par }{\PP \VS{11}Även leviterna lugnade allt folket och sa: ”Var stilla, för dagen är helig. Var inte bedrövade.”


\par }{\PP \VS{12}Då gick allt folket i väg och åt och drack, de skickade gåvor och firade med stor glädje, för de hade förstått de ord som hade förkunnats för dem.


\par }{\PP \VS{13}Den andra dagen
{\ADD{[9:e oktober 445 f.Kr.]}} samlades huvudmännen för hela folkets familjer med prästerna och leviterna hos Esra, den skriftlärde, för att studera
{\ADD{(få insikt och förståelse)}} orden i undervisningen
{\ADD{(hebr. Torah)}}.
{\ADD{[Ps 119:97]}}

\VS{14}De fann det skrivet i undervisningen
{\ADD{(hebr. Torah)}} att Herren genom Mose hade befallt att Israels barn skulle bo i lövhyddor under högtiden i 7:e månaden
{\ADD{[15:e-22:a tishri, infaller i sept/okt, se
4 Mos 29:12-38]}},

\VS{15}och att man skulle tillkännage och utropa i alla deras städer och i Jerusalem: ”Gå ut på bergen och hämta löv av olivträd, planterade eller vilda, och löv av myrten, palmer och andra lummiga träd, och gör lövhyddor som det är skrivet.”


\par }{\PP \VS{16}Då gick folket ut och hämtade kvistar och gjorde hyddor, var och en på sitt tak och sina gårdar, likaså på gårdarna vid Guds hus och på torget vid Vattenporten och på torget vid Efraimsporten
{\ADD{[i norra delen av västra muren]}}.

\VS{17}Hela församlingen av dem som återvänt från fångenskapen gjorde lövhyddor och bodde i dem. Från Josuas, Nuns sons, dagar ända till den dagen hade Israels barn inte gjort så. Och glädjen var mycket stor.


\par }{\PP \VS{18}Esra läste ur Guds undervisning
{\ADD{(hebr. Torah)}} varje dag, från den första dagen till den sista. De firade högtiden i sju dagar, och på den åttonde dagen hölls en högtidsförsamling
{\ADD{[helgdag utan arbete, se
3 Mos 23:36]}} som det var föreskrivet.




\par }\Chap{9}{\SHB Israeliterna bekänner sina synder
\par }
{\MM \VerseOne{1}På tjugofjärde dagen i samma månad
{\ADD{[31:a okt 445 f.Kr. – två dagar efter att lövhyddohögtiden har avslutats, se
3 Mos 23:34-37]}} samlades Israels barn till fasta, klädda i sorgdräkt och med jord på sina huvuden
{\ADD{[för att visa sin sorg och omvändelse]}}.

\VS{2}De som var av Israels släkt avskilde sig från alla främlingar
{\ADD{[som levde bland dem]}} och kom fram och bekände sina synder och sina fäders missgärningar.

\VS{3}De reste sig från sin plats, och man läste ur Herren
{\ADD{(Jahveh)}} sin Guds
{\ADD{(Elohims)}} Torah-rulle
{\ADD{[Moseböckerna]}} under en fjärdedel av dagen
{\ADD{[tre timmar, se
Joh 11:9]}}. Nästa fjärdedel
{\ADD{[under tre timmar]}} bekände de sina synder och tillbad Herren
{\ADD{(Jahveh)}} sin Gud
{\ADD{(Elohim)}}.

\VS{4}Jeshua och Bani, Kadmiel, Shebanja, Bunni, Sherebja, Bani och Kenani steg upp på leviternas plattform
{\ADD{[trapporna ovanför dem]}} och ropade med hög röst till Herren
{\ADD{(Jahveh)}} sin Gud
{\ADD{(Elohim)}}.

\VS{5}Och leviterna Jeshua och
{\ADD{[sju andra leviter]}} Kadmiel, Bani, Hashabneja, Sherebja, Hodia
{\ADD{[Neh 10:14]}}, Shebanja och Petachja
{\ADD{[Esra 10:23]}} sa:

\par }{\BB \par }
{\MM ”Res er och prisa Herren
{\ADD{(Jahveh)}} er Gud
{\ADD{(Elohim)}},

\par }{\PP från evighet till evighet!

\par }{\MM Lovat vare ditt härliga namn,

\par }{\PP som är upphöjt över allt lov och pris.


\par }{\MM \VS{6}Du är Herren
{\ADD{(Jahveh)}}, bara du!

\par }{\BB \par }
{\MM Du har gjort himlarna,

\par }{\PP himlarnas himlar tillsammans med hela dess härskara
{\ADD{[alla stjärnor eller änglar]}},

\par }{\MM jorden,

\par }{\PP och allt som finns på den,

\par }{\MM haven,

\par }{\PP och allt som är i dem.

\par }{\MM Det är du som upprätthåller allt liv,

\par }{\PP och den himmelska härskaran böjer sig
{\ADD{[i tillbedjan]}} inför dig.


\par }{\MM \VS{7}Du är Herren Gud som utvalde Abram
{\ADD{(Avram)}}

\par }{\PP och förde honom ut från det kaldeiska Ur

\par }{\PP och gav honom namnet Abraham
{\ADD{(Avraham)}}.


\par }{\MM \VS{8}Du fann hans hjärta trofast inför dig,

\par }{\PP och du slöt förbund med honom:

\par }{\MM att ge åt hans efterkommande kanaanéernas, hettiternas,

\par }{\PP amoréernas, perisséernas, jevusiternas och girgasheernas land.

\par }{\BB \par }
{\MM {\ADD{[Hivéerna nämns inte i denna uppräkning som brukar ha sju folkgrupper, kanske för att deras ättlingar netinimerna tjänade i templet, se
Jos 9:7; Esra 2:58; Neh 7:60-62]}}

\par }{\BB \par }
{\MM Du lät dina ord gå i uppfyllelse,

\par }{\PP för du är rättfärdig.


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{9}Du såg våra fäders nöd i Egypten

\par }{\PP och hörde deras rop vid Vasshavet
{\ADD{(hebr. jam sof) [Röda havet]}}.


\par }{\MM \VS{10}Du gjorde tecken och under mot farao,

\par }{\PP mot alla hans tjänare och mot allt folket i hans land,

\par }{\MM för du visste hur arrogant egyptierna behandlade dem.

\par }{\PP Du gjorde dig ett namn som är detsamma än i dag.


\par }{\MM \VS{11}Du delade havet framför dem,

\par }{\PP och de gick genom havet på torr mark.

\par }{\MM Men deras förföljare sänkte du i djupet,

\par }{\PP som en sten i väldiga
{\ADD{(forsande, starka)}} vatten.


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{12}Du ledde dem med en molnpelare om dagen

\par }{\PP och en eldpelare om natten,

\par }{\MM för att lysa dem

\par }{\PP på vägen de skulle gå.


\par }{\MM \VS{13}På Sinai berg steg du ner

\par }{\PP och talade till dem från himlen,

\par }{\MM du gav dem rättfärdiga föreskrifter
{\ADD{(hebr. mishpatim)}}

\par }{\PP och sann undervisning
{\ADD{(plural – hebr. torot)}},

\par }{\MM goda stadgar
{\ADD{(hebr. chuqim)}}

\par }{\PP och påbud
{\ADD{(hebr. mitzvot)}}.


\par }{\MM \VS{14}Du gav dem kunskap om din heliga sabbat
{\ADD{[2 Mos 20:8-11; 5 Mos 5:12-15]}}

\par }{\Q och gav dem befallningar
{\ADD{(de tydliga budorden – hebr. mitzvot)}},

\par }{\QB förordningar
{\ADD{(hebr. chuqim)}}

\par }{\QB och undervisningen
{\ADD{(Torah – de fem Moseböckerna)}},

\par }{\Q som du befallt
{\ADD{(hebr. tsavah)}} dem,

\par }{\MM genom din tjänare Moses hand.


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{15}Du gav dem bröd
{\ADD{[manna]}} från himlen när de hungrade
{\ADD{[2 Mos 16:4-8]}}

\par }{\PP och lät vatten komma ur klippan när de törstade
{\ADD{[2 Mos 17:1-7; 4 Mos 20:1-13]}}.

\par }{\MM Du befallde dem att gå och ta i besittning det land

\par }{\PP som du med upplyft hand lovat
{\ADD{(svurit en ed)}} att ge dem.


\par }{\MM \VS{16}Men våra fäder agerade övermodigt
{\ADD{(arrogant)}}

\par }{\PP och blev hårdnackade och lyssnade inte till dina påbud.


\par }{\MM \VS{17}De vägrade lyssna

\par }{\PP och tänkte inte på undren du gjort bland dem.

\par }{\MM De var hårdnackade och i sin upproriskhet

\par }{\PP valde de en ledare för att vända tillbaka till sitt slaveri.

\par }{\MM Men du är en Gud som förlåter,

\par }{\PP nådig
{\ADD{(full av kärleksfull omsorg)}} och barmhärtig,

\par }{\MM sen till vrede och stor i nåd
{\ADD{(omsorgsfull kärlek)}}.

\par }{\PP Du övergav dem inte.


\par }{\MM \VS{18}Trots att de gjorde sig en gjuten kalv och sa:

\par }{\PP ”Här är din gud som har fört dig upp ur Egypten.”
{\ADD{[2 Mos 32:4]}}

\par }{\MM Och de gjorde sig skyldiga till stora hädelser
{\ADD{(stora skändliga ord)}}.

\par }{\MM {\ADD{[Ovanligt ord, används bara här, i vers 26 och i
Hes 35:12.]}}


\par }{\PP \VS{19}På grund av din oändliga nåd
{\ADD{(barmhärtighet, ömsinta kärlek)}} övergav du inte dem i öknen. Molnstoden försvann inte på dagen, utan ledde dem på deras väg. Eldstoden slutade inte att lysa upp den väg de skulle gå på natten.
{\ADD{[Molnet och elden är en bild av den helige Ande och hans ledning.]}}


\par }{\PP \VS{20}Du gav dem din goda Ande för att undervisa dem. Du undanhöll inte ditt manna från deras munnar, och du gav vatten för att släcka deras törst.


\par }{\PP \VS{21}I 40 år gav du dem mat
{\ADD{(försörjde du dem)}}. Inte ens i öknen behövde de sakna något.

\par }{\PP Deras kläder blev inte utslitna, och deras fötter svullnade inte.


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{22}Och du gav dem riken och folk

\par }{\PP och fördelade olika områden åt dem.

\par }{\MM De intog Sichons land

\par }{\PP kungen av Cheshbons land,

\par }{\PP och kung Og av Bashans land.


\par }{\MM \VS{23}Deras barn gjorde du talrika

\par }{\PP som stjärnorna på himlarna.

\par }{\BB \par }
{\MM Du förde dem in i det land

\par }{\PP som du lovat deras fäder

\par }{\PP att få komma till och ta i besittning.


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{24}Och deras barn kom och tog landet i besittning.

\par }{\PP Du kuvade landets invånare

\par }{\MM kanaanéerna för dem

\par }{\PP och gav dem i deras hand,

\par }{\MM både kungarna och landets folk,

\par }{\PP och de gjorde som de ville med dem.


\par }{\MM \VS{25}De intog befästa städer och bördig jord

\par }{\PP och tog över hus fyllda med allt gott,

\par }{\MM uthuggna brunnar, vingårdar, olivlundar

\par }{\PP och fruktträd i mängd.

\par }{\MM De åt och blev mätta och feta

\par }{\PP och njöt av din stora godhet.


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{26}Men de gjorde uppror och trotsade dig,

\par }{\PP de kastade din undervisning
{\ADD{(hebr. Torah)}} bakom sin rygg.

\par }{\MM De dödade dina profeter som varnade dem

\par }{\PP och ville få dem att vända om till dig.

\par }{\MM De gjorde sig skyldiga till grova hädelser
{\ADD{(stora skändliga ord)}}.


\par }{\MM \VS{27}Då gav du dem i deras fienders hand

\par }{\PP som förtryckte dem.

\par }{\MM Men i sin nöd ropade de till dig,

\par }{\PP och du hörde dem från himlarna.

\par }{\MM I din stora barmhärtighet
{\ADD{(oändliga, medkännande nåd) [plural]}}

\par }{\PP gav du dem befriare

\par }{\MM som frälste dem

\par }{\PP ur deras fienders hand.


\par }{\MM \VS{28}Men när de kom till ro,

\par }{\PP gjorde de på nytt det som var ont inför dig.

\par }{\MM Då lämnade du dem

\par }{\PP i deras fienders hand som fick råda över dem.

\par }{\MM Men de ropade på nytt till dig,

\par }{\PP och du hörde det från himlarna,

\par }{\MM du räddade dem många gånger

\par }{\PP i din barmhärtighet
{\ADD{(oändliga, medkännande nåd) [plural]}}.


\par }{\MM \VS{29}Du förmanade dem för att återföra dem

\par }{\PP till din undervisning
{\ADD{(hebr. Torah)}}.

\par }{\MM Men de var övermodiga

\par }{\PP och lyssnade inte på dina budord
{\ADD{(hebr. mitzvot)}}

\par }{\MM utan syndade mot dina föreskrifter,

\par }{\PP trots att den människa

\par }{\MM som håller dem

\par }{\PP ska leva genom dem.

\par }{\MM De var envisa och hårdnackade

\par }{\PP och vägrade lyssna.


\par }{\MM \VS{30}Du hade tålamod med dem i många år

\par }{\PP och förmanade dem med din Ande genom dina profeter,

\par }{\PP men de lyssnade inte.

\par }{\MM Då gav du dem

\par }{\PP i de främmande folkens hand.


\par }{\MM \VS{31}Men du som är rik på barmhärtighet
{\ADD{(oändliga, medkännande nåd – hebr. rachamim) [plural]}}

\par }{\PP gjorde inte slut på dem

\par }{\MM och övergav dem inte,

\par }{\PP för du är en nådig
{\ADD{(hebr. chanon)}}

\par }{\MM och nådefull
{\ADD{(hebr. rachom)}} Gud
{\ADD{(El)}}.


\par }{\MM \VS{32}Och nu, vår Gud
{\ADD{(Elohim)}} – den store, den väldige
{\ADD{(hjälten, den mäktige krigaren)}} och fruktade Gud
{\ADD{(El)}},

\par }{\PP du som håller förbundet och nåden
{\ADD{(trofasta kärleken)}}:

\par }{\MM Låt den inte vara liten i dina ögon,

\par }{\PP den plåga som har drabbat oss,

\par }{\MM våra kungar, våra furstar,

\par }{\PP våra präster, våra profeter,

\par }{\PP våra fäder och hela ditt folk –

\par }{\MM från de assyriska kungarnas dagar

\par }{\PP ända till i dag.


\par }{\MM \VS{33}Du är rättfärdig

\par }{\PP i allt det som har drabbat oss,

\par }{\MM för du har visat dig trofast

\par }{\PP medan vi har varit ogudaktiga.


\par }{\MM \VS{34}Våra kungar, våra furstar, våra präster och våra fäder

\par }{\PP höll inte din undervisning
{\ADD{(hebr. Torah)}}

\par }{\MM och lyssnade inte till dina påbud

\par }{\PP och de varningar du gav dem.


\par }{\MM \VS{35}Trots att de levde i sitt eget rike

\par }{\PP med allt det goda som du gav dem

\par }{\MM i det rymliga och bördiga land

\par }{\PP som du skänkte dem,

\par }{\MM har de ändå inte tjänat dig

\par }{\PP eller vänt om från sina onda gärningar.


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{36}Se, vi – idag – slavar
{\ADD{[till idag är vi slavar till det persiska riket]}}

\par }{\PP i det land som du gav våra fäder

\par }{\PP att äta dess frukt och dess goda,

\par }{\MM se, där är vi slavar.


\par }{\MM \VS{37}Dess rika skörd går till de kungar

\par }{\PP du satt över oss för våra synders skull.

\par }{\MM De råder över våra kroppar

\par }{\PP och vår boskap som de vill,

\par }{\PP och vi är i stor nöd.”


\par }{\SHB Förbundet med folket
\par }
{\MM \VS{38}På grund av allt detta
{\ADD{[Neh 9:5-37]}} slöt vi ett fast förbund och satte upp det skriftligt. På skrivelsen, som försågs med sigill, stod våra furstars, våra leviters och våra prästers namn.




\par }\Chap{10}{\MM \par }
{\SHC Signaturer
\par }
{\MM \VerseOne{1}Följande namn
{\ADD{[närmare 90 personer, se vers 1-27]}} stod på skrivelserna som bar sigillen:

\par }{\BB \par }
{\MM Ståthållaren Nehemja, Chachaljas son, och Sidkia
{\ADD{(hebr. Tsidqijaho) [sekreterare, troligtvis samma person som Tsadoq i
Neh 13:13]}}.


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{2}{\ADD{[Följande 22 präster, där de flesta också återfinns i uppräkningen i
Neh 12:1-6:]}}

\par }{\MM Seraja, Asarja, Jeremia,


\par }{\MM \VS{3}Pashur, Amarja, Malkijah,

\VS{4}Hattush, Shebanja, Malluk,


\par }{\MM \VS{5}Charim, Meremot, Obadja
{\ADD{[inte profeten; Obadja var ett vanligt namn, över 10 personer har det namnet i GT]}},

\VS{6}Daniel
{\ADD{[Itamars son, se
Esra 8:2]}}, Ginneton, Baroch,


\par }{\MM \VS{7}Meshullam, Avijah, Mijamin,

\VS{8}Maasja, Bilgaj, Shemaja – dessa var prästerna.


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{9}Leviterna
{\ADD{[17 personer och onämnda bröder]}} var:

\par }{\BB \par }
{\MM Jeshua, Asanjas son,

\par }{\MM Binnoj, av Henadads barn,

\par }{\MM Kadmiel,

\VS{10}och deras bröder:

\par }{\PP Shebanja, Hodia, Kelita, Pelaja, Hanan,

\VS{11}Mika, Rehob,

\par }{\PP Hashabja,

\VS{12}Sackur, Sherebja, Shebanja,

\VS{13}Hodia, Bani och Beninu.


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{14}Folkets huvudmän
{\ADD{[44 namn]}} var:

\par }{\BB \par }
{\MM Parosh, Pahat-Moab, Elam, Sattu, Bani,


\par }{\MM \VS{15}Bunni, Asgad, Bebaj,


\par }{\MM \VS{16}Adonija
{\ADD{(hebr. Adonijaho)}}, Bigvaj, Adin,


\par }{\MM \VS{17}Ater-Hiskia
{\ADD{[Esra 2:16; Neh 7:21]}}, Azzur,


\par }{\MM \VS{18}Hodia, Hashum, Besaj,

\VS{19}Harif,

\par }{\PP Anatot,

\par }{\PP Nebaj
{\ADD{[från Nebo, se
Neh 7:33]}},


\par }{\PP \VS{20}Magpiash
{\ADD{[från Magbish, se
Esra 2:30]}},

\par }{\MM Meshullam, Hesir,

\VS{21}Meshesabel, Tsadoq, Jaddua,


\par }{\MM \VS{22}Pelatja, Hanan, Anaja,

\VS{23}Hosea, Hananja, Hashub,


\par }{\MM \VS{24}Hallohesh, Pilha, Shobek,

\VS{25}Rehum, Hashabna, Maaseja,


\par }{\MM \VS{26}Ahia, Hanan, Anan,

\VS{27}Malluk, Harim och Baana.


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{28}Resten av folket – prästerna, leviterna, dörrvakterna, sångarna, tempeltjänarna och alla som hade avskilt sig från de främmande folken och vänt sig till Guds undervisning
{\ADD{(hebr. Torah)}}, tillsammans med deras hustrur, söner och döttrar och alla som kunde förstå –


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{29}ansluter sig till sina ledande bröder och lovar dyrt och heligt att leva efter Guds undervisning
{\ADD{(hebr. Torah)}}, som gavs genom Guds tjänare Mose, och att hålla fast vid och följa alla Herrens, vår Herres
{\ADD{(Jahvehs)}}, budord
{\ADD{(hebr. mitzvot)}}, påbud
{\ADD{(hebr. mishpatim)}} och stadgar
{\ADD{(förordningar; ordagrant ”saker inristat” – hebr. choq)}}.


\par }{\PC \_\_\_\_\_\_

\par }{\BB \par }
{\MM \par }
{\SHC Avtalet
\par }
{\MM \VS{30}Att inte ge våra döttrar åt de främmande folken och inte heller ta deras döttrar till hustrur åt våra söner.


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{31}Om något av de främmande folken för in handelsvaror eller säd till försäljning på sabbatsdagen ska vi inte köpa det av dem på sabbat eller helgdag.
{\ADD{[Denna regel härstammar från
2 Mos 16:22-30. Ganska snart bröt folket mot denna regel, se
Neh 13:15-16.]}}

\par }{\BB \par }
{\MM Vi ska låta vart sjunde år vara friår och då avstå från alla slags krav.
{\ADD{[2 Mos 23:10-11; 3 Mos 25:2-7; 5 Mos 15:1-3]}}


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{32}Vi förpliktar oss att varje år ge en tredjedels sikel
{\ADD{[tempelskatt för israeliter över 20 år, se
2 Mos 30:11-16]}} till tjänsten i vår Guds hus,

\VS{33}till skådebröden och det dagliga matoffret, till det dagliga brännoffret och offren på sabbaterna, vid nymånaderna och högtiderna, till tackoffren och syndoffren för Israels försoning och till allt arbete i vår Guds hus.


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{34}Vi, prästerna, leviterna och folket, kastar lott om vedoffret, hur man varje år ska föra det till vår Guds hus på bestämda tider, efter våra familjer, och bränna det på Herrens
{\ADD{(Jahvehs)}} vår Guds
{\ADD{(Elohims)}} altare så som det är skrivet i undervisningen
{\ADD{(hebr. Torah) [3 Mos 6:12]}}.
{\ADD{[Givoniterna hade tidigare ansvaret för veden, se
Jos 9:27.]}}


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{35}Till Herrens
{\ADD{(Jahvehs)}} hus ska vi varje år föra förstlingen av markens gröda och förstlingen av all frukt på alla slags träd.


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{36}Så som det är skrivet i undervisningen
{\ADD{(hebr. Torah)}} ska vi också föra till Guds hus, till prästerna som gör tjänst i vår Guds hus, de förstfödda av våra söner
{\ADD{[Pidjon haben (återlösningen), se
4 Mos 18:15-16]}} och av vår boskap, det förstfödda av våra kor och får
{\ADD{[2 Mos 13:13]}}.


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{37}Och förstlingen av vårt mjöl och våra offergåvor och av allt slags trädfrukt, av vin och olja, ska vi föra till prästerna, in i förrådskamrarna till vår Guds hus, och tionden av vår jord till leviterna, de leviter som tar emot tionden i alla de städer där vi brukar jorden.

\VS{38}En präst, en av Arons söner, ska vara med leviterna när de tar emot tionden. Och leviterna ska föra tionden av sitt tionde upp till vår Guds hus, in i förrådshusets kamrar.

\VS{39}För både Israels barn och Levi barn ska föra sin offergåva av säd, vin och olja in i dessa kamrar där helgedomens kärl och de tjänstgörande prästerna och dörrvakterna och sångarna är.

\par }{\BB \par }
{\MM Vi ska inte försumma vår Guds hus.


\par }{\PC \_\_\_\_\_\_

\par }{\BB \par }


\Chap{11}{\SHB Namn
\par }
{\MM \par }
{\MM {\ADD{[Detta kapitel ger lösningen på problemet i
Neh 7:1-4 där det inte fanns tillräckligt med människor som bodde i Jerusalem för att beskydda staden. Folket hade tidigare (Neh 10:37) lovat att ge tionde av sin inkomst till Herrens tjänst, nu ger man även tionde av sig själva.]}}

\par }{\BB \par }
{\MM \VerseOne{1}Folkets furstar bodde i Jerusalem. Det övriga folket kastade lott för att på så sätt var tionde man skulle utses att bo i Jerusalem, den heliga staden, medan nio tiondelar skulle bo i de andra städerna.

\VS{2}Folket välsignade alla som frivilligt bosatte sig i Jerusalem.

\VS{3}Detta är de huvudmän i provinsen som bodde i Jerusalem. Men i Juda städer bodde var och en i den stad där han hade sin ärvda besittning: vanliga israeliter, präster, leviter och tempeltjänare, likaså ättlingarna till Salomos tjänare.

\VS{4}I Jerusalem bodde en del av Juda barn och en del av Benjamins barn.
{\ADD{[Man beräknar att 4 800–8 000 personer bodde i Jerusalem vid den här tiden. Uppräkningen här liknar den i
1 Krön 9.]}}

\par }{\BB \par }
{\MM Av Juda barn: Ataja, son till Ussia, son till Sakarja, son till Amarja, son till Shefatja, son till Mahalalel, av Perets barn,

\VS{5}Maaseja, son till Baroch, son till Kol-Hose, son till Hasaja, son till Adaja, son till Jojarib, son till Sakarja, shilonitens son.

\VS{6}Perets barn
{\ADD{(ättlingar)}} som bodde i Jerusalem utgjorde tillsammans 468 vapenföra män.


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{7}Dessa var Benjamins barn: Sallu, son till Meshullam, son till Joed, son till Pedaja, son till Kolaja, son till Maaseja, son till Itiel, son till Jeshajah
{\ADD{[inte profeten Jesaja]}},

\VS{8}och närmast efter honom Gabbaj och Sallaj, 928.

\VS{9}Joel, Sikris son, var ledare för dem, och Juda, Hassenuas son, var den andre i befälet över staden.


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{10}Av prästerna: Jedaja, Jojaribs son, Jakin,

\VS{11}Seraja, son till Hilkia
{\ADD{(hebr. Chilqijaho)}}, son till Meshullam, son till Tsadoq, son till Merajot, son till Ahitub, fursten i Guds hus,

\VS{12}och deras bröder, som utförde arbetena i huset, 822. Vidare Adaja, son till Jeroham, son till Pelaja, son till Amsi, son till Sakarja, son till Pashur, son till Malkijah,

\VS{13}och hans bröder, huvudmän för familjer, 242. Vidare Amassaj, son till Asarel, son till Asaj, son till Meshillemot, son till Immer,

\VS{14}och deras bröder, tappra och kraftfulla män, 128. Ledare för dem var Sabdiel, Haggedolims son.


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{15}Av leviterna: Shemaja, son till Hashub, son till Asrikam, son till Hashabja, son till Bunni,

\VS{16}och Shabbetaj och Josabad, som hade uppsikten över de yttre arbetena vid Guds hus och hörde till leviternas huvudmän,

\VS{17}vidare Mattanja, son till Mika, son till Sabdi, son till Asaf, sångledaren som vid bönen tog upp lovsången, Bakbukja, den av hans bröder som var närmast efter honom, och Abda, son till Shammua, son till Galal, son till Jedutun.

\VS{18}Leviterna i den heliga staden utgjorde tillsammans 284.


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{19}Dörrvakterna, Ackub, Talmon och deras bröder, som höll vakt vid portarna, var 172.


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{20}De övriga israeliterna, prästerna och leviterna bodde i alla de andra städerna i Juda, var och en i sin arvedel.

\VS{21}Men tempeltjänarna bodde på Ofel
{\ADD{[i början på sluttningen på det berg där templet låg]}}, och Siha och Gishpa hade uppsikten över tempeltjänarna.

\VS{22}Ledare bland leviterna i Jerusalem vid arbetena i Guds hus var Ussi, son till Bani, son till Hashabja, son till Mattanja, son till Mika, av Asafs barn, sångarna.

\VS{23}En kunglig förordning
{\ADD{[troligtvis av Artachshastas, se
Neh 2:1]}} var utfärdad angående dem, och en bestämd ordning var för varje dag fastställd för sångarna.

\VS{24}Petachja, Meshesabels son, av Judas son Zerachs barn, var kungens högra hand i varje sak som rörde folket.


\par }{\SHB Byarna runt Jerusalem
\par }
{\MM \VS{25}I byarna
{\ADD{[utan ringmur]}} med tillhörande åkrar bodde också en del av Juda barn: I Kirjat-Arba med
{\ADD{[tillhörande]}} dotterorter
{\ADD{[ordagrant: döttrar, se även vers 27, 28, 30 och 31]}}, i Dibon med
{\ADD{[tillhörande]}} dotterorter, i Jekabseel med sina byar,

\VS{26}vidare i Jeshua, Molada, Beit-Pelet

\VS{27}och Hasar-Shual, och i Beer-Sheva med
{\ADD{[tillhörande]}} dotterorter,

\VS{28}Tsiklag och i Mekona med
{\ADD{[tillhörande]}} dotterorter,

\VS{29}En-Rimmon, Tsorah, Jarmot,

\VS{30}Sanoa, Adullam med sina byar, i Lachish med dess åkrar, i Azeka med
{\ADD{[tillhörande]}} dotterorter. De slog sig ner från Beer-Sheva ända till Hinnoms dal.

\par }{\BB \par }
{\MM {\ADD{[Arkeologiska fynd i Azeka bekräftar att staden återuppbyggdes efter assyriernas förstörelse 701 f.Kr.]}}


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{31}Benjamins barn hade sina boningsorter från Geva: i Mikmas och Aja, likaså i Betel med
{\ADD{[tillhörande]}} dotterorter,

\VS{32}i Anatot, Nov
{\ADD{[troligtvis strax nordost om Jerusalem på berget Scopus]}}, Ananja,

\VS{33}Hasor, Rama, Gittajim,

\VS{34}Chadid, Tsevoim, Nevallat,

\VS{35}Lod, Ono och Timmermansdalen.


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{36}Av leviterna blev några avdelningar från Juda räknade till Benjamin.




\par }\Chap{12}{\SHB Präster och leviter
\par }
{\SHC Präster och leviter på Serubbabels tid
\par }
{\MM \VerseOne{1}Dessa var de präster och leviter som drog upp med Serubbabel, Shealtiels son, och Jeshua.
{\ADD{[Prästerna var:]}}

\par }{\BB \par }
{\MM Seraja, Jeremia, Esra,


\par }{\MM \VS{2}Amarja, Malluk, Hattush,


\par }{\MM \VS{3}Shekanja, Rehum, Meremot,


\par }{\MM \VS{4}Iddo, Ginnetoj, Avijah,


\par }{\MM \VS{5}Mijamin, Maadja, Bilgah,


\par }{\MM \VS{6}Shemaja, Jojarib, Jedaja,


\par }{\MM \VS{7}Sallu, Amok, Hilkia
{\ADD{(hebr. Chilqijaho)}} och Jedaja.

\par }{\BB \par }
{\MM Dessa var huvudmän för prästerna och för sina bröder i Jeshuas tid.


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{8}Leviterna var:

\par }{\BB \par }
{\MM Jeshua
{\ADD{[nämns även i
Esra 2:40]}}, Binnoj, Kadmiel
{\ADD{[nämns även i
Esra 2:40]}}, Sherebja, Juda och Mattanja, som med sina bröder ledde tacksägelsen
{\ADD{(lovsången)}},

\VS{9}vidare Bakbukja och Unni, deras bröder, som hade sina platser mitt emot dem under tjänstgöringen.

\par }{\BB \par }
{\MM {\ADD{[I
1 Krön 15:16-24 finns mer detaljer kring hur sången och musiken i templet var organiserad. Det fanns troligtvis lika många kvinnor som män i kören, se
Esra 2:65.]}}


\par }{\SHC Överstepräster
\par }
{\MM \VS{10}{\ADD{[Översteprästen]}} Jeshua blev far till Jojakim,

\par }{\PP Jojakim blev far till Eljashib,

\par }{\PP Eljashib blev far till Jojada,


\par }{\PP \VS{11}Jojada blev far till Jonatan

\par }{\PP och Jonatan blev far till Jaddua.


\par }{\BB \par }
{\MM \par }
{\SHC Präster under Jojakims dagar
\par }
{\MM \VS{12}I Jojakims tid var huvudmännen för prästernas familjer följande:

\par }{\BB \par }
{\MM för Seraja: Meraja,

\par }{\MM för Jeremia: Hananja,


\par }{\MM \VS{13}för Esra: Meshullam,

\par }{\MM för Amarja: Johanan,


\par }{\MM \VS{14}för Meliku: Jonatan,

\par }{\MM för Shebanja: Josef,


\par }{\MM \VS{15}för Harim: Adna,

\par }{\MM för Merajot: Helkaj,


\par }{\MM \VS{16}för Iddo:
{\ADD{[profeten]}} Sakarja
{\ADD{[Esra 5:1]}},

\par }{\MM för Ginneton: Meshullam,


\par }{\MM \VS{17}för Avijah
{\ADD{[1 Krön 24:10; Luk 1:5]}}: Sikri,

\par }{\MM för Minjamin och för Moadja: Piltaj,


\par }{\MM \VS{18}för Bilgah: Shammua,

\par }{\MM för Shemaja: Jonatan,


\par }{\MM \VS{19}för Jojarib: Mattenaj,

\par }{\MM för Jedaja: Ussi,


\par }{\MM \VS{20}för Sallaj: Kallaj,

\par }{\MM för Amok: Ever,


\par }{\MM \VS{21}för Hilkia
{\ADD{(hebr. Chilqijaho)}}: Hashabja,

\par }{\MM för Jedaja: Netanel.


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{22}I Eljashibs, Jojadas, Jochanans och Jadduas tid blev huvudmännen för leviternas familjer upptecknade, likaså prästerna, under persern Darejaveshs regering.
{\ADD{[Detta syftar troligtvis på Darius den Store 522-486 f.Kr. eller Darius II, som regerade 424-404 f.Kr.]}}

\VS{23}Huvudmännen för Levi barns familjer är upptecknade i Krönikeboken
{\ADD{[1 Krön 9]}} ända till Johanans, Eljashibs sons tid.
{\ADD{[Han var överstepräst i Jerusalem och omnämns i ett brev från egyptiska Elefantine daterat till 408 f.Kr., se även
Jer 44:1.]}}


\par }{\PP \VS{24}Leviternas huvudmän var Hashabja, Sherebja och Jeshua, Kadmiels son, och deras bröder, som stod mitt emot dem för att växelvis lova och tacka, så som gudsmannen David hade befallt.
{\ADD{[Denna form där en ledare först sjunger en fras som sedan församlingen/kören svarar på kallas antifonal, se t.ex.
Ps 136. Titeln ”gudsmannen” används bara här och i
2 Krön 8:14 om David och då alltid i samband med hur lovsången organiseras.]}}


\par }{\PP \VS{25}Mattanja, Bakbukja, Obadja, Meshullam, Talmon och Ackub var dörrvakter och höll vakt över förrådshusen vid portarna.

\VS{26}Dessa levde i Jojakims, Jeshuas sons, Josadaks sons, tid och i ståthållaren Nehemjas och prästen Esras, den skriftlärdes, tid.


\par }{\SHB Nehemja samlar folket – muren invigs
\par }
{\MM \VS{27}När Jerusalems mur skulle invigas, sökte man upp leviterna överallt där de bodde och förde dem till Jerusalem för att hålla invigningshögtid och glädjehögtid under tacksägelse och sång, med cymbaler, lyror och harpor.

\VS{28}Då samlades sångarnas söner från trakten omkring Jerusalem och från netofatiternas byar,

\VS{29}från Beit-Haggilgal och från markerna kring Geva och Asmavet, för sångarna hade byggt sig byar runt omkring Jerusalem.

\VS{30}Prästerna och leviterna renade sig och renade sedan folket, portarna och muren.


\par }{\PP \VS{31}Jag lät Juda furstar stiga upp på muren. Därefter ordnade jag två stora lovsångskörer. Den ena gick till höger ovanpå muren fram till Dyngporten.

\VS{32}Bakom dem följde Hoshaja och ena hälften av Juda furstar,

\VS{33}samt Asarja, Esra och Meshullam,

\VS{34}Juda, Benjamin, Shemaja och Jeremia

\VS{35}och några av prästernas söner med trumpeter, vidare Sakarja, son till Jonatan, son till Shemaja, son till Mattanja, son till Mikaja, son till Sackur, son till Asaf,

\VS{36}och hans bröder Shemaja, Asarel, Milalaj, Gilalaj, Maaj, Netanel och Juda samt Hanani med gudsmannen Davids musikinstrument. Esra, den skriftlärde, gick framför dem.

\VS{37}De gick över Källporten och rakt fram uppför trapporna till Davids stad, på trappan i muren ovanför Davids hus, ända fram till Vattenporten mot öster.


\par }{\PP \VS{38}Efter den andra lovsångskören, som gick åt motsatt håll, följde jag med den andra hälften av folket, ovanpå muren, upp genom Ugnstornet
{\ADD{(”tornet med ugnarna” – hebr. migdal ha-tanurim)}} ända till Breda muren,

\VS{39}vidare över Efraimsporten, Gamla porten och Fiskporten
{\ADD{[i norr där fisk från bl.a. Tyros importerades, se
2 Krön 33:14; Neh 3:3; Sef 1:10]}} och genom Chananels torn
{\ADD{(”Guds-favör-torn” – hebr. migdal chananel)}} och ”De hundras torn”
{\ADD{(Meahtornet – hebr. migdal ha-meat) [Neh 3:1]}}, ända fram till Fårporten; och de stannade vid Fängelseporten.


\par }{\PP \VS{40}Sedan stannade de båda lovsångskörerna vid Guds hus, och även jag och ena hälften av föreståndarna tillsammans med mig,

\VS{41}samt prästerna Eljaqim, Maaseja, Minjamin, Mikaja, Eljoenaj, Sakarja och Hananja, med trumpeterna,

\VS{42}och Maaseja, Shemaja, Elazar, Ussi, Johanan, Malkijah, Elam och Eser. Sångarna sjöng under Jisrajas ledning.

\VS{43}På den dagen bar de fram stora offer och gladde sig, för Gud hade gett dem stor glädje. Också kvinnorna och barnen gladde sig, och glädjen från Jerusalem hördes vida omkring.


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{44}Vid samma tid tillsattes män som skulle förestå förrådskamrarna där offergåvor, förstlingsfrukter och tionden lades ner. Från stadens åkrar skulle de samla in det som enligt undervisningen
{\ADD{(hebr. Torah)}} tillföll prästerna och leviterna. Det rådde glädje i Juda över prästerna och leviterna som gjorde tjänst.

\VS{45}De iakttog vad som var att iaktta vid gudstjänsten och vid reningarna, och även sångarna och dörrvakterna utförde sin tjänst så som David och hans son Salomo hade befallt.

\VS{46}Redan för länge sedan, på Davids och Asafs tid
{\ADD{[som skrivit många av psaltarpsalmerna, se
1 Krön 16:5; 25:2]}}, fanns nämligen ledare för sångarna, och man sjöng lovsånger och tacksägelsesånger till Gud
{\ADD{(Elohim)}}.

\VS{47}Under Serubbabels och Nehemjas tid gav hela Israel till sångarna och dörrvakterna vad dessa för varje dag skulle ha. Man gav till leviterna deras helgade andel, och leviterna gav till Arons söner deras helgade andel.




\par }\Chap{13}{\SHB Reformer
\par }
{\MM \VerseOne{1}Den dagen läste man ur Moses bok för folket. Där fann man skrivet
{\ADD{[5 Mos 23:3-6]}} att ingen ammonit eller moabit någonsin skulle få komma in i Guds församling,

\VS{2}för de hade inte mött Israels barn med mat och dryck utan hade lejt Bileam mot dem för att förbanna dem
{\ADD{[4 Mos 22-24]}}. Men vår Gud vände förbannelsen till välsignelse.

\VS{3}När de hade hört undervisningen
{\ADD{(hebr. Torah)}}, avskilde de alla blandfolk
{\ADD{(icke-judar)}} från Israel.

\par }{\BB \par }
{\MM {\ADD{[Ingen speciell högtid anges, så detta var troligtvis den vanliga veckoliga läsningen av Moseböckerna. Under ett års tid läser man igenom alla de fem Moseböckerna, och nu hade man kommit till slutet på Femte Moseboken.]}}


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{4}En tid dessförinnan hade prästen Eljashib, en som var nära
{\ADD{(en vän, släkting eller vänligt inställd)}} till Tobia
{\ADD{(hebr. Tovijaho)}}, blivit utsedd att förestå kamrarna i vår Guds hus.
{\ADD{[Tobia var en ammonit som var gift med en judisk kvinna, se
Neh 6:17-19. Han introduceras i
Neh 2:10 och motarbetade Nehemja.]}}

\VS{5}Han hade inrett ett stort rum åt Tobia, där man tidigare brukade lägga matoffret, rökelsen och kärlen och det tionde av säd, vin och olja som var bestämt åt leviterna, sångarna och dörrvakterna, likaså offergåvan till prästerna.


\par }{\PP \VS{6}Medan allt detta hände befann jag mig inte i Jerusalem, för i Babels kung Artachshastas
{\ADD{(Artaxerxes I)}} 32:a regeringsår
{\ADD{[omkring 433 f.Kr.]}} hade jag återvänt till kungen. Men efter en tid bad jag kungen om tillstånd

\VS{7}och reste tillbaka till Jerusalem. Där fick jag veta allt det onda som Eljashib hade gjort för Tobias skull, då han hade inrett ett rum åt honom i förgårdarna till Guds hus.

\VS{8}Jag tog mycket illa vid mig och lät kasta ut allt Tobias bohag ur rummet.

\VS{9}Därefter befallde jag att rummen skulle renas, och ställde sedan åter in kärlen där i Guds hus, och matoffret och rökelsen.


\par }{\PP \VS{10}Jag fick också veta att man inte hade gett leviterna deras andel. Leviterna och sångarna hade därför återvänt var och en till sina åkrar i stället för att sköta sin tjänst.

\VS{11}Jag förebrådde föreståndarna och sa: ”Varför har Guds hus blivit försummat?” Jag hämtade tillbaka dem och lät dem inställa sig på sina platser.


\par }{\PP \VS{12}Hela Juda förde fram sitt tionde av säd, vin och olja till förrådshusen.

\VS{13}Jag satte prästen Shelemja och Tsadoq, den skriftlärde, och Pedaja, en av leviterna, till förvaltare över förrådshusen och gav dem som hjälp Hanan, son till Sackur, son till Mattanja. För dessa betraktades som pålitliga, och de skulle nu ha hand om utdelningen åt sina bröder.


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{14}Tänk därför på mig, min Gud, och utplåna inte vad jag av kärlek har gjort för min Guds hus och för tjänstgöringen där.


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{15}Vid samma tid såg jag i Juda hur man trampade vinpressarna på sabbaten och tog hem säd som man lastade på åsnor, likaså vin, druvor och fikon och allt möjligt som kunde bäras och förde det till Jerusalem på sabbatsdagen. Jag varnade dem när de sålde sina varor.

\VS{16}Tyrierna som vistades där förde in fisk och alla slags varor och sålde dem på sabbaten till judarna och i Jerusalem.

\VS{17}Då förebrådde jag stormännen i Juda och sa till dem: ”Hur kan ni handla så illa och vanhelga sabbatsdagen?

\VS{18}Var det inte för att era fäder gjorde sådant som vår Gud lät alla dessa olyckor komma över oss och denna stad? Och nu drar ni ännu mer vrede över Israel genom att vanhelga sabbaten!”


\par }{\PP \VS{19}Så snart det började bli mörkt i Jerusalems portar före sabbaten, befallde jag att man skulle stänga portarna och att de inte skulle öppnas förrän efter sabbaten. Jag ställde några av mina tjänare på vakt vid portarna för att inga varor skulle kunna föras in på sabbatsdagen.

\VS{20}Då stannade köpmän och försäljare av alla slags varor utanför Jerusalem över natten, och det både en och två gånger.

\VS{21}Men jag varnade dem och sa till dem: ”Varför övernattar ni framför muren? Om ni gör så en gång till, ska jag låta min hand straffa er.” Från den dagen kom de inte mer på sabbaten.

\VS{22}Jag befallde leviterna att de skulle rena sig och komma för att hålla vakt vid portarna, så att sabbaten kunde hållas helig.

\par }{\BB \par }
{\MM Tänk också därför på mig, min Gud, och förbarma dig över mig efter din stora godhet.


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{23}På den tiden såg jag också judiska män som hade tagit till sig ashdoditiska, ammonitiska och moabitiska kvinnor.

\VS{24}Hälften av deras barn talade ashdoditiska eller de andra folkens språk
{\ADD{[arameiska och kanaaneiska]}}, och de kunde inte tala judarnas språk
{\ADD{[hebreiska]}}.

\VS{25}Då förebrådde jag dem detta och förbannade dem, och några slog jag och drog i håret. Jag lät dem lova med ed vid Gud och sa: ”Ni ska inte ge era döttrar åt deras söner, och inte ta deras döttrar till hustrur åt era söner eller åt er själva.

\VS{26}Var det inte just så som Israels kung Salomo syndade? Bland de många hednafolken fanns ingen kung som han, och han var älskad av sin Gud, och Gud satte honom till kung över hela Israel. Men också honom förförde de främmande kvinnorna till synd.

\VS{27}Och nu hör vi om er att ni har gjort detta stora onda och varit otrogna mot vår Gud genom att gifta er med främmande kvinnor!”


\par }{\PP \VS{28}En son till Jojada, översteprästen Eljashibs son, var svärson till horoniten Sanballat. Honom drev jag bort från mig.


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{29}Tänk på dem, min Gud, för de har fläckat ner prästämbetet och prästämbetets och leviternas förbund!


\par }{\BB \par }
{\MM \VS{30}Så renade jag folket från allt främmande och fastställde vad prästerna
{\ADD{[Mal 1:6-2:1]}} och leviterna skulle iaktta, var och en i sin uppgift,

\VS{31}hur vedoffret och förstlingsgåvorna skulle avlämnas på bestämda tider och angående förstlingsgåvorna.

\par }{\BB \par }
{\MM Tänk på detta, min Gud, mig till godo!

\par }