1 Moseboken.
30.
Och när Rakel såg att hon inte födde några barn till Jakob avundades hon sin syster och hon sa till Jakob: ”Ge mig barn, annars dör jag.” 
Och Jakobs vrede upptändes mot Rakel och han svarade henne: ”Är jag i Guds (Elohims) ställe, som inte har låtit dig få frukt i din livmoder?” 
Då sa hon: ”Se min tjänstekvinna Bilhah, gå in till henne och hon kan föda och lägga det på mina två knän bli mitt barn, så att även jag kan bygga min familj (ordagrant: jag blir uppbyggd) genom henne.” Det fanns en sed att lägga det nyfödda barnet på knäna, först på fadern (som genom att ta emot det erkände barnet som sitt eget) och sedan på modern. I det här fallet ska Bilhah lägga sitt barn på Jakobs och Rakels knän så det blir deras barn. Se även 1 Mos 50:23. 
Så hon gav honom Bilhah, sin tjänstekvinna till hustru, och Jakob gick in till henne. 
Och Bilhah blev gravid och födde en son till Jakob. 
Och Rakel sa: ”Gud (Elohim) har dömt (hebr. danan) mig och även hört min röst och har gett mig en son.” Därför gav (kallade) hon honom namnet Dan betyder: domare. 
Och Bilhah, Rakels tjänstekvinna blev gravid igen och födde en andra son till Jakob. 
Och Rakel sa: ”Guds närkamper har jag utkämpat (stretat, ’vridit mig’; brottats) med min syster och jag har verkligen fått överhanden (övervunnit).” Så gav (kallade) hon honom namnet Naftali betyder: ”min kamp”; eller möjligtvis ”slug närkamp”. 
När Leah såg att hon hade lämnat (slutat) att bli gravid, tog hon Zilpah sin tjänstekvinna, och gav henne till Jakob som bihustru. 
Och Zilpah, Leahs tjänstekvinna födde en son till Jakob. 
Och Leah sa: ”Lyckan (hebr. gad) har kommit!” Och hon gav (kallade) honom namnet Gad. Namnet betyder lycka eller förmögenhet, men kan också betyda skara eller trupp. 
Och Zilpah, Leahs tjänstekvinna födde en andra son till Jakob. 
Och Leah sa: ”Jag är glad (välsignad – hebr. asher) för döttrarna ska kalla mig lycklig.” Och hon gav (kallade) honom namnet Asher. Asher betyder glad och att känna sig välsignad, men även att vara ärlig och gå rakt fram. 
Och Ruben Jakobs förstfödde (med Leah), som nu var i 4-5 års åldern gick ut till veteskörden på dagarna och hittade alrunor (mandragora; ”kärleksäpplen” – hebr. dodaj) på fältet och tog hem det till sin mor Leah. Då sa Rakel till Leah: ”Ge mig, jag ber dig, från din sons alrunor.” Alla 11 söner (och dottern Dina) som räknas upp i 1 Mos 29:32-30:34 föds inom en sjuårsperiod (av fyra olika mödrar). Sedan Leah fött Ruben får hon tre barn till i rask följd. Sedan sker ett uppehåll då denna händelse inträffar. Ruben måste då vara 4-5 år, men inte äldre eftersom hon sedan får ytterligare tre barn i rask följd.  Alruna (Mandragora officinarum) är en art i familjen potatisväxter. Örten har grova rötter som ofta kan få former som påminner om nakna människokroppar. De användes ibland som husgudar (hebr. terafim). Från roten växer långa mörkgröna blad som bildar som en rosett. Den bildar blekt purpurblå blommor som under våren blir till små gul/röda frukter. Frukten har beskrivits som ett gult fågelägg i ett genomskinligt bo. Vid den här tiden på våren, då veteskörden bärgas, är frukten mogen och den doftar också, se Höga V 7:13. Frukten kan skalas och ätas. Mest troligt är att den unge Ruben bara plockar frukten och tar med sig den hem. Det finns antika berättelser hur hundar och åsnor användes för att dra upp de djupa rötterna, så med tanke på hans ålder, är det inte troligt att han gräver upp roten. Dess frukter ansågs verka som ett afrodisiakum med en stärkande effekt på könsdriften. Araberna kallade frukten ”djävulens äpplen” och i den grekiska världen fick den smeknamnet ”kärleksäpple”. Kopplingen till kärlek finns även i det hebreiska namnet dodaj (som också delar rot med namnet David), som är snarlikt ordet för kärlek (hebr. dod) och ”min älskade” i Höga Visan, se Höga V 2:2. Den grekiska naturforskaren Dioskorides (40-90 e.Kr.) skriver hur mandragoraroten kunde kokas i vin och ges som smärtlindrande medel. Det verkade även mot sömnlöshet och användes inför operativa ingrepp. Mandragora växer än idag på fälten i Israel. 
Och hon Leah sa till henne Rakel: ”Är det en liten sak (är det inte tillräckligt illa) att du har tagit min man från mig? Ska du nu också ta min sons alrunor (’kärleksäpplen’)?” Så Rakel sa: ”Låt gå (ordagrant: därför), han kan ligga med dig i natt för i utbyte mot din sons alrunor.” 
När Jakob kom från fältet på kvällen gick Leah ut och mötte honom och sa: ”Du måste komma in till mig, för jag har verkligen köpt dig med min sons alrunor.” Leah väntade inte hemma utan gick ut och mötte Jakob. Och han låg hos henne den natten. Här används inte känna (hebr. jada, se 1 Mos 4:1) som är det ord som brukar användas om äktenskapligt samliv, utan ”ligga” som oftare har med utomäktenskaplig sex att göra, se 1 Mos 39:12. De fyra första sönerna som Leah föder står det bara att hon föder (1 Mos 29:32, 33, 34, 35), men de två sista föder hon ”till Jakob” (vers 17 och 19), precis som Bilhah (vers 5 och 7) och Zilpah (vers 10 och 12). Även Josef och Benjamin har annorlunda formulering och saknar frasen ”till Jakob”, se vers 23 och 1 Mos 35:18. 
Och Gud (Elohim) lyssnade till Leah och hon blev gravid och födde en femte son till Jakob. 
Och Leah sa: ”Gud (Elohim) har gett mig min lön (hebr. shachar) eftersom jag gav min tjänstekvinna till min man. Och hon gav (kallade) honom namnet Isaskar (hebr. Jisashchar).” Betyder det finns lön, kompensation eller belöning. 
Och Leah blev gravid igen och födde en sjätte son till Jakob. 
Och Leah sa: ”Gud (Elohim) har skänkt (hebr. zavad) mig en god hemgift (hebr. zeved), nu ska min man umgås (hebr. zaval) med mig, eftersom jag har fött honom sex söner.” Och hon gav (kallade) honom namnet Sebulon (hebr. Zevolun). Namnet betyder upphöjd, men även boplats, habitat. 
Därefter födde hon Leah en dotter. Och hon gav (kallade) henne namnet Dina. Dina betyder rätt eller domare, den feminina formen av Dan. 
Gud (Elohim) kom ihåg Rakel och Gud (Elohim) lyssnade till henne och öppnade hennes livmoder. 
Hon blev gravid och födde en son och sa: ”Gud (Elohim) har tagit bort min förebråelse (vanära, skam).” 
Och hon gav (kallade) honom namnet Josef och sa: ”Herren (Jahveh) har förökat (hebr. josef) till mig ännu en son.” Josef betyder Herren förökar. Rakel får ännu ett barn, men hon dör i barnsäng när hon får honom, se 1 Mos 35:18. Han får namnet Benjamin och blir den tolfte av Jakobs söner. 
Och det skedde när Rakel hade fött Josef att Jakob sa till Laban: ”Sänd iväg mig så att jag kan gå till min plats och till mitt land. 
Ge mig mina fruar och mina barn för vilka jag har tjänat dig och låt mig gå, för du känner mycket väl till hur jag har tjänat dig.” 
Och Laban sa till honom: ”Om, jag ber dig, jag har funnit nåd (oförtjänt kärlek – hebr. chen) i dina ögon, jag har observerat tecknen, och Herren (Jahveh) har välsignat mig för din skull.” 
Och han sa (vidare): ”Utse åt mig din lön och jag ska ge dig den.” 
Och han sa till honom: ”Du vet (har god kännedom om, är väl förtrogen med) hur jag har tjänat dig och hur din boskap har haft det med mig. 
Innan jag kom hade du lite och den har förökat sig och blivit talrik, och Herren (Jahveh) har välsignat dig oavsett vart du har vänt dig. Och nu ska jag förse även mitt eget hus (hushåll).” 
Och han sa: ”Vad ska jag ge dig?” Och Jakob sa: ”Du ska inte ge mig vad som helst, om du vill göra detta för mig, ska jag igen valla vara en herde för din flock och vakta den. 
Jag ska idag gå igenom dina hjordar och ta bort därifrån varje spräckligt och fläckigt, och alla mörka bland fåren, och de fläckiga och spräckliga från getterna, och de ska vara min lön. 
Så ska min rättfärdighet vittna mot mig idag och framåt, när du kommer för att se över min lön som är inför dig. Alla som inte är fläckiga och spräckliga bland getterna och mörka bland fåren, om de blir funna hos mig ska de räknas som stulna.” 
Och Laban sa: ”Se till dig ska det vara enligt dina ord.” 
Och den dagen tog han bort alla getter av hankön som var strimmiga och fläckiga och alla getter av honkön som var spräckliga och fläckiga, alla som hade något vitt (i pälsen), och alla de mörka bland fåren, och gav dem i sina söners hand. 
Och han lät det vara tre dagresor mellan sig själv och Jakob. Och Jakob vallade tog hand om och skötte resten av Labans flockar. 
Och Jakob tog sig käppar av färska popplar och av mandelträd och av platanträd, och skalade vita ränder i dem så att det vita blev synligt på käpparna. 
Och han placerade käpparna som han hade skalat mittemot flockarna i rännorna, i vattentrågen dit flocken kom för att dricka, och de blev dräktiga när de kom för att dricka. 
Och flockarna blev dräktiga i käpparnas åsyn och flockarna födde strimmiga, spräckliga och fläckiga. 
Och Jakob skiljde lammen av hankön, och vände flockens ansikten mot det strimmiga och alla mörka i Labans flock, och han placerade sina egna flockar åt sidan och placerade dem inte i Labans flock. 
Och det skedde när de starka i flocken skulle para sig att Jakob lade käpparna framför deras ögon i flockens vattentråg, så att de blev dräktiga bland käpparna, 
men när flocken var svag lade han inte dit dem. På det sättet blev de svaga Labans och de starka Jakobs. 
Och mannen förökades (bröt fram) väldigt mycket Jakobs välstånd ökade och hade stora flockar och tjänarinnor och tjänare och kameler och åsnor. 
