Ordspråksboken.
30.
Gudomligt inspirerade ord (profetiska ord) från Agur, Jakes son. Så förkunnade (proklamerade) han till Itiel – till Itiel och Ukal. Agur var antagligen en vis man. Detta kapitel skiljer sig från resten av Ordspråksboken och har inte strikta ordspråk, kanske är det Salomo som kallar sig Agur och hans far David är Jakes. Alla hebreiska namn har också en betydelse, därför finns det även översättningar som översätter betydelsen och då får en friare tolkning.  - Agur betyder: ”en som samlar ihop”.  - Jakes betyder: ”utan skuld”.  - Itiel betyder: ”Gud är med mig”.  - Ukal betyder: ”uppslukad”. Frasen ”Gudomligt inspirerade ord”, är på hebreiska ordagrant massa som också kan syfta på en plats, och i så fall är det den staden Agur kom från. 
Jag Agur är för oförnuftig för att kallas människa (jag är urskillningslös som ett vilt djur) och har inte insikt och förståelse för all min världsliga kunskap är ingenting värd i förhållande till Guds vishet. 
Jag har inte lärt mig Guds vishet så att jag kan ha kunskap om den Helige. 
Vem har stigit upp till himmelen och kommit ner igen? Vem har fångat vinden i sina händer? Vem har omslutit vattnet i sin mantel? Vem har fastställt jordens gränser? Vad är hans namn, och vad är hans sons namn, vet du det? Underförstått är Gud svaret på dessa frågor. Liknande retoriska frågor finns i Job 38-41 och Jes 40:12-14. Guds son nämns inte vid namn, men här anas en tidig profetia om den kommande Messias, se Luk 1:31-33. 
Varje löftesord från Gud (Eloha) Elohim i singular – den ende Guden är prövat och renat; Han är en sköld för dem som tar sin tillflykt (sätter sitt hopp) till honom. 
Lägg inte till något till hans ord, då tillrättavisar (dömer) han dig, och det visar sig att du är en lögnare. 
Två saker frågar (önskar, ber) jag dig Gud, vägra mig dem inte innan jag dör. 
Låt fåfänglighet (tomhet, tomt prat, lögn) vara långt borta från mig. Ge mig varken fattigdom eller rikedom; Låt mig få den mat jag behöver. 
Om jag har överflöd kanske jag skulle förneka dig och säga ”Vem är Herren (Jahveh)?”, eller om jag var fattig kanske jag skulle stjäla och på så sätt vanära Guds (Elohims) namn. 
Förtala inte en tjänare inför hans herre, då kommer han att förbanna dig p.g.a. din falska anklagelse mot honom, och du är skyldig får böta, betala priset för ditt förtal. 
Det finns en typ av människor (en generation, ett släkte) som förbannar sina fäder och inte välsignar sina mödrar. 
Det finns en generation (ett släkte) som är rena i sina egna ögon, men som inte är renade från sin smuts. 
Det finns en generation (ett släkte) – hur stolta är inte deras ögon, och deras blickar är fulla av högmod. 
Det finns en generation (ett släkte) vars tänder är som svärd, ja, deras framtänder är som knivar. De slukar de svaga från landet (marken) och de fattiga från människosläktet. 
Blodigeln har två döttrar som ropar: ”Ge mig, ge mig”. Det finns tre som aldrig mättas, ja, fyra, som aldrig säger: ”Nu räcker det”: 
Sheol (graven, underjorden – de dödas plats). Det ofruktsamma skötet. Jorden som inte kan mättas med vatten, Elden, som aldrig säger: ”Nu räcker det.” 
Ögat som hånar sin far och föraktar att lyda sin mor ska dalens korpar hacka ut, och de unga örnarna ska sluka det. 
Det finns tre ting som går mig över huvudet, ja, fyra, som jag inte kan förstå: 
Örnens väg (bana) i luften. Ormens väg över klippan. Skeppets väg mitt i havet. En mans (kavaljers, hjältes; en man i sina bästa år – hebr. gever) väg till (hos) en ung kvinna (hebr. almah). En gemensam nämnare för alla dess fyra är att de lämnar inget synligt yttre spår, man kan inte se var en örn har flugit, en orm har slingrat fram på klippan eller ett skepp (en flotta) har passerat. Inte heller syns kärleken mellan en man och en kvinna. 
På samma sätt är det med kvinnan som begår äktenskapsbrott, hon äter, torkar sig om munnen och säger: ”jag har inte gjort något fel.” Författaren förundras över hur två personer kan vara förenade i något så intimt som en sexuell relation och tro att det inte lämnar några som helst spår. 
Under tre ting darrar (skakar, skälver) jorden, ja, fyra, som den inte kan bära: 
En tjänare som regerar. Han är inte lämpad för uppgiften. En dåre (hebr. nava) som frossar i mat. Han saknar självbehärskning, äter och dricker tills han är redlös. T.ex. Naval i 1 Sam 25:36-37 
En gift kvinna som är försmådd (oälskad; ordagrant: hatad). Hon blir bitter och hämndlysten när hon inte är älskad. T.ex. Leah, se 1 Mos 29:30-35. En tjänstekvinna som tränger undan sin husmor. Hon orsakar osämja och bitterhet. T.ex. Hagar och Sarah, se 1 Mos 16:4-5 Alla dessa fyra ting bidrar till oordning, splittring och strid. De hindrar alla ett ansvarsfullt liv där familjer och samhällen kan fungera på ett bra sätt. Det finns en parallell struktur där de två första handlar om män, de två sista om kvinnor. I ett kiastiskt mönster fokuserar det första och sista på någon som får en ställning som personen inte kan hantera. De två centrala handlar om överflöd respektive brist, bägge kan orsaka problem. 
Det finns fyra små varelser på jorden, men de är väldigt visa: 
Myrorna är inte ett starkt folk, trots det samlar de in mat under sommaren. 
Klippgrävlingarna klipphyraxar, se 3 Mos 11:5 är ett klent folk, ändå bygger de sina hus i berget. 
Gräshopporna har ingen kung över sig, ändå går de ut avdelade (uppställda) som en vältränad armé. 
Spindeln kan du fånga med händerna, ändå finns den i kungliga palats. 
Tre ting rör sig fram ståtligt, ja, fyra är det som har en ståtlig gång: 
Lejonet, som är det mäktigaste bland djuren, som inte väjer för något. 
Stridshästen. Bocken. Kungen när hans armé är med honom och det inte är uppror. 
Om du har agerat dåraktigt (agerat utan att tänka) och upphöjt dig själv, eller om du medvetet planerat synd, lägg handen på munnen sluta omedelbart. 
På samma sätt som mjölk (grädde) blir till smör (ost) när man stöter det, och ett slag på näsan orsakar näsblod, så frambringar vrede (ilska) gräl (dispyter, ordväxling, tvister, konflikter). 
