Lukas.
5.
Nu stod Jesus vid sjön Gennesaret på den nordvästra stranden. Folkskaran pressade (knuffade, tryckte) på honom för att höra Guds ord, 
och han såg två båtar ligga vid sjön; fiskarna hade gått ur dem och höll på att skölja (rengöra) sina nät. 
Han klev i en av båtarna, den som tillhörde Simon som senare även kallades Petrus och bad honom lägga ut lite från land. Sedan satte han sig ner och fortsatte att undervisa folket från båten. 
När han hade slutat tala, sa han till Simon: ”Lägg ut på djupt vatten och sänk ner era nät för fångst där.” 
Då svarade Simon: ”Mästare, vi har arbetat hårt hela natten utan att ha fått något, men eftersom du säger det så ska jag sänka ner näten.” 
När de hade gjort så fångade de så många fiskar i sina nät att de började brista. 
Då signalerade de till sina kompanjoner Jakob och Johannes i den andra båten att komma och hjälpa till. De kom och fyllde båda båtarna så att de började sjunka. 
När Simon Petrus såg detta föll han ned vid Jesu knän och sa: ”Gå bort från mig, Herre, för jag är en syndig människa.” 
Han och alla som var med honom greps av bävan (blev stela av en förundran som gränsade till rädsla; ordagrant: omringade/gripna av bävan/förundran – gr. thambos gar periecho) på grund av den fångst av fiskar de fått, 
så även lika mållösa var Jakob och Johannes, Sebedeus söner, som var kompanjoner till Simon. Jesus sa till Simon: ”Var inte rädd, från och med nu ska du fånga (skona, befria) människor.” Ordet ”fånga” betyder ordagrant att fånga levande, rädda och skona liv. Den som ”fångas” av Jesus får ett nytt verkligt liv. Ordet används bara här och i 2 Tim 2:26. Där används det om människor som hålls fångade i djävulens snara. Både Petrus och djävulen fångar människor, men Jesu tjänare ”fångar” för att befria och djävulen för att binda till att göra hans vilja. 
När de fört in båtarna till land, lämnade de allting och följde honom. Petrus, Jakob och Johannes följde Jesus redan sedan tidigare, se Joh 1:40-42. Nu tog de ett steg till och lämnade sina arbeten för att gå in i heltidstjänst för Jesus. Den extra stora fångsten visar på Jesu omsorg om lärjungarnas familjer, de lider inte nöd och får tid på sig att anställa nya fiskare. 
En gång när Jesus var i en av de judiska städerna någonstans i Galileen, se Luk 4:43, kom en man som var full av spetälska. Det grekiska ordet lepra är en generell term för olika sorters hudsjukdomar. De flesta bibelforskare anser att det inte är den spetälska som finns i dag, som också kallas Hansens sjukdom. När mannen fick se Jesus kastade han sig ned på sitt ansikte och bönföll honom: ”Herre, vill du, så kan du göra mig ren.” 
Jesus sträckte ut handen, rörde vid honom vilket gjorde Jesus ceremoniellt oren och sa: ”Jag vill. Bli ren!” Genast försvann spetälskan. 
Jesus förbjöd honom att tala om det för någon som han skulle möta på vägen till templet i Jerusalem och sa: ”Gå och visa dig för prästen och ge det offer för din rening som Mose har bestämt 3 Mos 14:1-32. Det blir ett vittnesbörd för dem.” Markus berättar hur mannen inte lydde Jesu uppmaning, se Mark 1:45. 
Men ryktet om honom spreds bara mer och mer, och stora skaror samlades för att lyssna på honom och bli botade från sina sjukdomar. 
Men han drog sig undan (upprepade gånger) till öde trakter för att be. Jesu popularitet drev honom till ännu mer bön, inte bara en gång utan ofta. 
Det hände sig en dag när han höll på att undervisa i Petrus hus i Kapernaum, se Mark 2:1, att fariséer och de främsta Torah-lärarna satt där bland åhörarna. Den grekiska texten framställer att Jesus var fullt upptagen med att undervisa folket, i motsats till fariséerna och de skriftlärda, som borde varit de som undervisade och visade på Guds kraft. Lukas använder ett ovanligt ord för ”laglärd” här (gr. nomo-didaskalos) som närmast kan översättas med att ha den högsta akademiska titeln doktor inom ämnet Moseböckerna. Ordet används om Gamaliel, se Apg 5:34. De fariséerna och de främsta lärarna hade kommit från varenda by i Galileen som Tsippori, Tiberias, Gamla, Magdala och Judeen från större städer som t.ex. Hebron och från Jerusalem. Herrens kraft var över Jesus så att han kunde bota de sjuka som kommit. 
Då kom det några fyra män, se Mark 2:3 bärande på en bår med en man som var förlamad, och de försökte komma in med honom i huset och sätta ner honom framför Jesus. 
Då de inte kunde ta sig in med honom på grund av allt folket, gick de upp på taket, tog bort teglet och firade ner honom på hans bår mitt framför Jesus. 
När han såg deras tro både hos den sjuke mannen och hans fyra vänner sa han: ”Min vän, du har fått förlåtelse för dina synder.” 
De skriftlärda och fariséerna tänkte (hade en inre dialog): ”Vad är det för en hädare! Vem kan förlåta synder utom Gud?” 
Men Jesus visste deras tankar (och inre resonemang) och sa till dem: ”Vad är det ni tänker i era hjärtan? 
Vilket är lättast, att säga: ’Du har fått förlåtelse för dina synder’, eller: ’Stå upp och gå’? 
Men för att ni ska veta att Människosonen har makt (auktoritet) här på jorden att förlåta synder, säger jag dig” – så sa han sedan till den lame – ”Stå upp, ta din bår (bädd) och gå hem!” Mitt i svaret till de skriftlärda riktar sig Jesus sig till den lame i stället, och meningen avslutas inte i ord, utan genom handling! 
Genast reste han sig, mitt för ögonen på dem, tog båren han hade legat på och gick hem, allt medan han prisade Gud. 
Alla slogs av häpnad och prisade Gud, och de fylldes av fruktan och sa: ”Det är otroligt (ofattbart, något som vi inte kunnat drömma om i vår vildaste fantasi), det vi har sett i dag.” 
Efter detta gick Jesus ut från huset i Kapernaum efter helandet av den lame mannen, och fick se en tullindrivare (publikan) som hette Levi även kallad Matteus sitta vid tullhuset. Han sa till honom: ”Följ mig.” 
Han lämnade allt och reste sig upp och följde honom. Levi är troligen hans familjenamn, medan Matteus är hans förnamn. Tullstationen låg vid utkanten av staden, antingen vid handelsvägen ”Via Maris” som gick från Damaskus till Medelhavet, eller vid Galileiska sjön där skepp som skulle förtullas anlände från territorier utanför Herodes Antipas styre. 
Den glade och nyfrälste Levi även kallad Matteus ordnade med en stor fest i sitt hus, och det var många tullindrivare och andra där tillsammans med dem Jesus och lärjungarna. 
Men fariséerna och deras skriftlärda klagade på Jesu lärjungar (viskade irriterat i låg ton till dem) och sa: ”Hur kan ni äta och dricka tillsammans med tullindrivare och syndare?” 
Jesus svarade: ”Det är inte de friska som behöver läkare, utan de sjuka. 
Jag har inte kommit för att kalla rättfärdiga till omvändelse, utan syndare.” 
De fariséerna sa till honom: ”Johannes lärjungar fastar ofta och ber böner (regelbundna böner för specifika behov), och det gör fariséernas lärjungar också, men dina lärjungar äter och dricker.” Man syftar antagligen på den fest som Jesus och lärjungarna besökte hos den nyfrälste Matteus, se vers 29. Kanske råkade den infalla på en måndag eller torsdag, som var de rättrogna judarnas fastedagar. Man kunde dock inte anklaga Jesu lärjungar för att inte be, och nämner inget om det. 
Jesus svarade dem: ”Kan man låta bröllopsgästerna brudgummens vänner som ansvarar för att ordna festligheterna fasta så länge som brudgummen fortfarande är med dem? Nej, det kan man inte. 
Men det kommer en tid när brudgummen ska tas ifrån dem, och då ska de fasta.” 
Han berättade också en liknelse för dem: ”Ingen river av ett stycke från en ny (fräsch, formbar) mantel och syr på den på en gammal (stel) mantel. Om man gör så har man rivit sönder den nya (fräscha) manteln och biten från den nya (fräscha) passar inte den gamla. 
På samma sätt häller man inte färskt (nytt) vin i gamla vinsäckar (lädersäckar). Om man gjorde så skulle det färska (nya) vinet spränga sönder vinsäckarna när det jäser, och vinet skulle spillas ut och vinsäckarna skulle förstöras. 
Nej, färskt vin hälls i nya (fräscha) vinsäckar. Två olika ord för ny används i dessa verser. Det grekiska ordet kainos syftar på något nytt, men har inte så mycket med mantelns eller vinsäckens ålder att göra, utan fokuserar mer på dess kvalitet och formbarhet. Synonymerna fräsch och formbar vill visa på denna betydelse. Det andra ordet är neos som handlar om ålder och översätts ’färskt’. Minsta spår av orenhet i en säck gör att jäsningsprocessen startar. Därför är det viktigt att helt rena säckar används. Eftersom det inte finns någon behållare eller säck som kan stå emot de gaser som uppstår vid jäsningsprocessen, kan det nya vinet, som är det bättre, syfta på alkoholfritt vin som inte har jäst. 
Ingen som är van att dricka gammalt vin längtar efter nytt, för han säger: ’Det gamla är gott (bättre).’ ” Det är inte Jesus som säger ”att det gamla är bättre”, utan han citerar den allmänt rådande uppfattningen. Utifrån sammanhanget, där det nya i två exempel stått för Gudsriket som Jesus presenterade, blir detta ett ironiskt fördömande. Fariséerna var nöjda med det gamla och hade inte ens någon längtan efter något nytt. Vanans makt är stor. 
