Sakarja.
6.
Igen lyfte jag upp mina ögon och såg, och se, jag såg fyra vagnar hästekipage som representerar riken och härskare komma fram mellan två berg, berg av brons. Bergen, och dalgången mellan dem, kan syfta på någon av dalarna kring Jerusalem och i så fall troligast Kidrondalen mellan berget Moria och Olivberget. Den dalen kallas också Jehoshafats dal (som betyder just ”Gud ska döma”), se Joel 3:1-2 och refererar till just den plats där Gud en dag ska döma folk och nationer. Lite längre fram i Sakarja beskrivs hur Messias ska stå på Olivberget med sina fötter och berget ska klyvas till en väldig dal, se Sak 14:4-5. 
Den första vagnen hade röda hästar, den andra vagnen hade svarta hästar, 
den tredje vagnen hade vita hästar och den fjärde vagnen spräckliga (fläckiga, flerfärgade, se även 1 Mos 31:10) hästar – alla starka. I den första synen såg Sakarja två röda hästar, en brun och en vit. Här är de fyra färgerna, röd, svart, vit och spräcklig. Den spräckliga färgen motsvarar vinrankans skiftande grön-bruna färg, se Sak 1:8. Se även Upp 6:2-5. 
Då svarade jag och sa till ängeln (budbäraren) som talade med mig: ”Vad är detta min herre?” 
Ängeln svarade och sa till mig: ”Dessa vagnar går vidare till himlens fyra vindar efter att ha presenterat sig själva inför hela jordens Herre (Adon). 
Därifrån fortsätter de svarta hästarna till de norra länderna, och de vita följer efter dem, och de röda hästarna drar ut till de södra länderna.” 
Men de spräckliga gick framåt. De begärde att få gå hit och dit runtomkring på jorden, och han sa: ”Gå, vandra hit och dit runtomkring jorden.” Så de gick hit och dit runtomkring jorden. 
Sedan ropade han på mig och talade till mig och sa: ”Se, de som har gått mot landet i norr har gett vila till (har gjort lätt) min Ande i det norra landet.” 
Herrens (Jahvehs) ord kom till mig. Han sa: 
Ta från de landsflyktiga, från Cheldaj, från Tobia (hebr. Tovijaho) och från Jedaja som har kommit från Babylon, och gå samma dag det var brådskande, gå till Josias (hebr. Joshijahos) hus, son till Sefanja. Cheldajs prästsläkt tjänade i templet under den tolfte månaden, se 1 Krön 27:15, hans namn betyder ”robust”. I vers 14 finns det snarlika namnet chelem vilket betyder ”dröm”. Tobia (hebr. Tovijaho) betyder ”Guds godhet”, se Esra 2:60; Neh 7:62. Jedajas släkt tjänade i templet under den andra månaden, se 1 Krön 9:10; 24:7. Hans namn betyder ”Gud vet”. Den grekiska översättningen Septuaginta förklarar namnens betydelse och lägger betoning på den symboliska innebörden i deras namn: stabilitet, Guds godhet och att Gud vet. 
Ta silver och guld och gör kronor och sätt en på Josuas huvud, son till Jehotsadak, översteprästen. Messias ska bära många kronor, se Upp 19:12. 
Tala sedan till honom och säg: ”Så säger Härskarornas Herre (Jahveh Sebaot): Se, en man vars namn är Rotskottet ska skjuta upp från sin plats och bygga Herrens (Jahvehs) tempel. Jes 53:2 
Han ska bygga Herrens (Jahvehs) tempel och han ska bära härligheten och ska sitta och regera på sin tron. Refererar till Serubbabel och slutligen till Messias. Där ska finnas en präst inför hans tron och en överenskommelse om frid (shalom, all slags välgång) ska finnas mellan dem båda. 
Kronorna ska vara för Chelem refererar troligtvis till Cheldaj i vers 6 och för Tobia (hebr. Tovijaho) och för Jedaja och för Chen, son till Sefanja, och förvaras som ett minnesmärke i Herrens (Jahvehs) tempel. 
De som är långt borta ska komma och bygga på Herrens (Jahvehs) tempel och ni ska veta att Härskarornas Herre (Jahveh Sebaot) har sänt mig till er. Och det ska ske att ni verkligen ska höra och lyda Herren er Guds (Jahveh Elohims) röst.” Upprepningen av frasen, se vers 13, betonar att det är Messias verk. 
