1 Samuel.
6.
När Herrens (Jahvehs) ark hade varit i filistéernas land i 7 månader, 
så kallade filistéerna på prästerna och siarna och sa: ”Vad ska vi göra med Herrens (Jahvehs) ark? Tala om för oss hur vi ska skicka tillbaka den till sin plats.” 
Och de svarade: ”Om ni sänder bort Israels Guds (Elohims) ark, sänd den inte tom utan sänd honom på något sätt ett skuldoffer, sedan ska ni bli botade, och det ska bli känt för er varför hans hand inte har tagits bort från er.” 
Då sa de: ”Vilket ska skuldoffret vara som vi ska ge honom?” De svarade: ”Fem gyllene bölder (hemorrojder, tumörer) och fem gyllene möss helt gjutna i guld, efter antalet av filistéernas ledare Ashdod, Gaza, Ashkelon, Gat och Ekron, se 1 Sam 6:17, för en plåga var över er alla och över era ledare. 
Därför ska ni göra avbilder av era hemorrojder och avbilder av era möss som har plågat landet, och ni ska ge ära till Israels Gud (Elohim). Till äventyrs ska han då lätta sin hand från er och från era tillhörigheter och från ert land. 
Varför har ni förhärdat era hjärtan som egyptierna och farao förhärdade sina hjärtan? När han var vred bland dem, lät de inte folket gå, men de gick? 
Ta nu och gör i ordning en ny vagn och två diande kor som inte har haft något ok och bind korna vid vagnen och för hem deras kalvar från dem. Om en ko och kalv blivit separerade råmar de för att försöka hitta varandra, om korna inte följer sin instinkt och istället levererar arken till Israel blir Guds inblandning bekräftad. 
Och ta Herrens (Jahvehs) ark och ställ den på vagnen och lägg föremålen av guld, som ni ger honom som skuldoffer, i en låda bredvid och sänd iväg den så att den kan gå. 
Och se, om den går upp längs vägen mot sin egen gräns till Beit-Shemesh, då är det han som har gjort denna stora ondska, men om inte, då ska vi veta att det inte var hans hand som slog oss, det var ett sammanträffande som drabbade oss.” 
Och männen gjorde så och tog två kor som diade och band dem till vagnen och stängde in deras kalvar hemma. 
Och de ställde Herrens (Jahvehs) ark på vagnen och lådan med möss av guld och avbilderna av deras bölder (hebr. techór) ett annat ord, mer generellt än ófel i vers 4 och 5, se även 1 Sam 5:6, 9, 12. 
Och korna gick raka vägen längs vägen till Beit-Shemesh, de gick längs huvudvägen, och råmade när de gick, och vände inte till sidan åt höger eller åt vänster, och filistéernas ledare följde efter dem till gränsen mot Beit-Shemesh. 
Och invånarna i Beit-Shemesh höll på att skörda sitt vete i dalen, och de lyfte upp sina ögon och såg arken och var glada att se den. 
Och vagnen kom till betshemiten Josuas fält och stod där, där fanns en stor sten, och de högg upp vagnens trä och offrade korna som brännoffer till Herren (Jahveh). 
Och leviterna tog ner Herrens (Jahvehs) ark och lådan som var med den, där guldsakerna låg och ställde dem på den stora stenen. Och Beit-Shemeshs män offrade brännoffer och offrade offer till Herren (Jahveh) samma dag. 
Och när de 5 filisteiska ledarna såg det återvände de till Ekron samma dag. 
Och dessa är de gyllene bölderna (hebr. techór) som filistéerna gav som skuldoffer till Herren (Jahveh): För Ashdod – en, för Gaza – en, för Ashkelon – en, för Gat – en, för Ekron – en, 
och de gyllene mössen efter antalet av filistéernas städer tillhörde de fem ledarna, både de befästa städerna och landsbyarna, ända till Avel vid den stora stenen, där de satte ner Herrens (Jahvehs) ark. Denna sten finns kvar på betshemiten Josuas fält till denna dag. 
Och han slog en del av männen i Beit-Shemesh, eftersom de sett in i Herrens (Jahvehs) ark, och han slog en del av folket 70 män, 50 000 män, och folket sörjde eftersom Herren (Jahveh) hade slagit folket i ett stort slag (en stor slakt). Enligt 4 Mos 4:5-6 fick inga andra än de levitiska prästerna se även arkens exteriör, än mindre dess innehåll. Denna vers har vållat svårigheter för översättare. I normala fall brukar nummer skrivas med de största sifforna först, följt av de lägre. Det normala skulle ha varit att skriva 50 000 och 70 vilket gett siffran 50 070. Hebreiskan här har inte med ordet ”och” och upprepar ordet ”män”, först 70 män och sedan 50 000 män. Beit-Shemesh är också en liten stad på högst tusen invånare, vilket gjort att man ifrågasatt det höga antalet. Den judiske historikern Josefus nämner bara att det var 70 män i Beit-Shemesh (Judiska fornminnen, bok 6, 1:4) och några medeltida manuskript har valt att lösa problemet genom att helt enkelt ta bort siffran 50 000. Förståelsen och svaret finns dock i sammanhanget och strukturen i texten. Tidigare i 1 Sam 4:10 nämns samma avslutande fras ”ett stort slag (en stor slakt)” då 30 000 män dött, vilket talar för att det är det stora antalet på drygt 50 000 här också. Bara 70 män är inget stort slag. När arken var i Ashdod drabbas både staden och omkringliggande område (1 Sam 5:6). Hebreiska meningsuppbyggnaden här i vers 19 har en fin parallellism med ”männen i Beit-Shemesh” och 70 män och ”del av folket” och 50 000 män i hela Israel. Även i ett större perspektiv i hela Samuelsböckerna (som är en enda bok i hebreiska Bibeln) bekräftas detta då denna händelse med 70 i Beit-Shemesh (+ 50 000 omkring) hör ihop med 2 Sam 24:15 då 70 000 dör av pest. 
Och männen i Beit-Shemesh sa: ”Vem kan stå inför Herrens (Jahvehs) ansikte, denna heliga Gud (Elohim)? Och hur ska den gå upp från oss?” 
Och de sände budbärare till invånarna i Kirjat-Jearim och sa: ”Filistéerna har fört tillbaka Herrens (Jahvehs) ark, kom ner och hämta upp den till er.” 
