Job.
40.
Herren svarade Job från stormvinden och sa: 
Var en man, gör dig nu redo (ordagrant ”omgjorda dina länder”, dvs. knyt upp klädnaden). Jag ska fråga dig och du ska svara mig. Samma uttryck som i Job 38:3. 
Tänker du annullera (upphäva) min rättvisa? Är jag orättvis? Dömer du mig skyldig för att själv stå rättfärdig? 
Har du en arm är du lika stark som Gud (El), och dundrar din röst som hans? Nu följer fyra verser med imperativ. Job hade klagat på att Gud inte såg kriminaliteten på jorden och inte gjorde något åt det, se Job 12:6; 24:1-12. Nu frågar Gud i vers 6-8 om Job kan med en blick ödmjuka alla högmodiga. 
Pryd dig då med höghet och dignitet. Klä dig i majestät (storhet) och prakt. 
Släpp loss (kasta ut, ge fritt utflöde för) din vrede över all orättfärdighet på jorden. Med en blick, ödmjuka allt högt (alla högmodiga). 
Med en blick, kuva allt högt (tryck ned alla högmodiga). Slå ned de ogudaktiga på stället. 
Göm begrav dem i marken. Bind (fängsla) deras ansikten i mörkret (det gömda, dolda) graven. 
Då ska jag prisa dig tillkännage att du har rätt, eftersom din högra hand kan du kan i egen kraft rädda (frälsa) dig. Stycket ramas in med uttrycket ”arm” och ”hand” som står för styrka och kraft, se vers 4 och 9. Ingen människa kan frälsa sig själv, se Apg 4:12; 1 Tim 2:5-6. 
Se Behemot (det stora djuret) som jag har skapat liksom dig. Hebreiska behemot är pluralformen av behemah, som är ett generellt ord för djur. Eftersom resten av verben här i vers 15 och vidare är i singular, används pluralformen för att förstärka att det är ett majestätiskt djur – det stora djuret! Utifrån beskrivningen verkar det vara ett stort gräsätande djur. Av nu levande djur liknar det mest en elefant som är det största landlevande däggdjuret. Flodhästen har också nämnts som kandidat. Det skulle också kunna beskriva en sauropod – en fyrbent växtätande dinosaurie.  Inom judisk mytologi är Behemot det stora landodjuret och Leviatan sjöodjuret. I en rabbinsk legend möts dessa två i en strid i den sista tiden, något som kan anspelas på i Upp 12 där ett land- och ett sjöodjur beskrivs. Han lever av gräs som en oxe. 
Se vilken styrka den har i sina höfter, och kraft i sina bukmuskler! 
Han har sin glädje i (är förtjust i, svänger, höjer – hebr. chafats) sin svans, som ett cederträd, hans senor i låren är sammanvävda tvinnade, som ett rep. Ordet ”har sin glädje i” betyder att vara förtjust i någon. Det är det känslomässigt mest laddade hebreiska ordet som uttrycker behag, se 1 Mos 34:19; Est 2:14; 1 Sam 18:22. Den grekiska översättningen Septuaginta översätter med ”reser upp”. Anledningen kan vara att liknande ord på arabiska beskriver rörelse och att sänka ned. Svansen liknas vid ett libanesiskt cederträd. Trädet tillhör tallsläktet och används ofta i Bibeln som en bild på styrka och långt liv, se Jes 2:13; Ps 92:13. Användningen här är inte självklar, men versen verkar beskriva hur Behemot gör någonting med sin svans som den uppskattar och har behag i, på samma sätt som cederträdet är stolt, starkt och stort. 
Hans benpipor är som kopparrör, benen liknar järnstänger. 
Han rankas som det största (första) av Guds (Els) vägar (skapelse), den som gjort honom har gett honom hans svärd. Versen kan betyda att Behemot är det första eller det största djuret. Kan vara en referens till 1 Mos 1:24 där just boskapen (hebr. behemah) är den första gruppen av djur som nämns. Sista delen av versen är svåröversatt. De tre hebreiska orden är ordagrant ”Den som format honom – närma sig – hans svärd”. Två huvudtolkningar finns. Den första är mer bildlig att det bara är Gud som kan dra sitt svärd mot honom. Det harmonierar med den retoriska frågan i vers 19: ”Vem kan fånga honom?” Den andra tolkningen är att Behemot har fått ett svärd av Gud. Svärd är i singular och beskriver något som kanske liknar en noshörnings horn eller en kraftig svans. I vers 12 liknas svansen vid ett cederträd och bensenor i låren beskrivs som flätade. Den strukturen är typisk för dinosaurier där senorna hjälpte till att hålla svansen rakt ut. 
Bergen vegetationen i dalgångarna ger den mat, där leker alla de vilda djuren kring den utan att vara rädda att bli attackerade. 
Under lotusväxterna (lotusträden eller lotusblommorna) ligger han, skyddad (gömd) av rör och vass. 
Lotusväxterna ger honom skugga (skydd), pilträden vid floden omger honom. Det hebreiska ordet som översatts till lotusväxterna är tzeelim. Ordet används bara i dessa två verser i hela Bibeln och är inte helt definierat. Grundordet betyder ”smal” och kan syfta på ett lotusträd. Dessa träd, eller snarare taggiga buskar, blir 2-5 meter höga och växer i torra områden. Eftersom sammanhanget snarare beskriver våtmark kring en flod, verkar det syfta på en vattenväxt, kanske någon lotusblomma från näckrossläktet. Ordet skugga kan också betyda skydd och beskriver då hur den stora Behemot kan gömma sig i vattnet kring näckrosor med långa smala stjälkar. 
Se, även om floden svämmar över (hastigt reser sig) är han inte orolig, han är trygg även om Jordan Jordanfloden forsar fram mot hans gap. 
Kan någon fånga honom när han är på sin vakt, eller sätta en snara i hans nos? Första delen av meningen har bara två ord – ögon fånga. Det kan översättas att ingen kan fånga den, eller mer bokstavligt att man inte kan skada dess öga. Det andra stora djuret som beskrivs är Leviatan. Grundordet betyder att tvinna och vrida sig och det verkar beskriva ett sjöodjur med reptilliknande drag. Leviatan har nämnts i förbigående tidigare i Jobs bok, se Job 3:8. Bland de arter som finns i dag har den mest likheter med en krokodil, men kan också beskriva en nu utdöd art av en dinosaurie. Det är också värt att notera att i de flesta kulturer finns legender med eldsprutande drakar, beskrivningen här i Job passar in på ett sådant odjur.  I textfynd från staden Ugarit, längs med den nordsyriska kusten, nämns havsodjuret Lotan. Det är ett mytomspunnet urtidsmonster som står för kaos och ondska. Jesaja använder sig av dessa mytologiska bilder när han beskriver Guds slutgiltiga seger över ondskan. En dag kommer Herren att straffa Leviatan, ormen och draken i havet, se Jes 27:1. I Psaltaren nämns också Leviatan och hur Gud ska knäcka alla hans huvuden, se Ps 74:14; 104:26. I Bibelns sista bok beskrivs också ett havsodjur med sju huvuden som tydligt identifieras med den urgamla ormen – Satan, se Upp 12:3; 13:1-2.  Beskrivningen av Leviatan här i Job verkar ge en dubbel bild. Det går att se det som att Satan som var synlig i de två första kapitlen, på nytt visar sig här i bokens avslutning i form av ett odjur. Beskrivningarna i dessa kapitel har ofta flera bottnar. Samtidigt som berättelsen redogör för ett verkligt djurs egenskaper beskrivs också ondskan och Satan. I den sista meningen beskrivs Leviatan som någon som är stolt och är som en prins över den här världen, se Job 41:25. En bild som även NT använder om djävulen, se Job 41:25; Ef 2:1-2; 1 Joh 5:19. 
Kan du fängsla (dra upp) Leviatan med krok, och binda hans tunga och käkar? 
Kan du föra in ett rep (sävstrå) i hans nos, eller genomborra käftarna med en hake (törne)? 
Om du fångar den? Skulle den komma med många böner, eller tala (vädja) till dig med mjuka ord? 
Skulle den skriva ett kontrakt, så den blev din slav för alltid? 
Kan du leka med honom som med en fågel tämja den till att bli ett husdjur, och hålla honom i band åt dina tjänsteflickor (pigor)? 
Brukar fiskarlag förhandla om uppdelningen, och upphandlare köpslå om den? 
Kan du fylla hans hud med harpuner och hans huvud med fiskspjut? 
Ger du dig på den (lägger din hand) blir det en strid du sent glömmer, och aldrig gör om om du ens överlever! 
Se, den som tror sig kunna attackera Leviatan hans hopp blir om intet, gör inte blotta åsynen att han fälls (slungas, kastas) till marken i skräck? 
