Daniel.
7.
I Belshassars första regeringsår omkring 550 f.Kr. hade Daniel en dröm och såg syner i sitt inre (i sitt huvud) när han låg på sin bädd. Belshassar var Nabonidus äldste son. Nabonidus kom till tronen 556 f.Kr. och regerade till 539 f.Kr. I Nabonidusrullen nämns att de regerade tillsammans i Nabonidus sjunde regeringsår, vilket är 549 f.Kr. Dock saknas uppteckningar för år fyra, fem och halva sjätte året. Belshassars första regeringsår är alltså någonstans mellan 553 och 550 f.Kr. Det är drygt tio år sedan Nebukadnessars död, se Dan 5:1-2. Daniel är omkring 60-70 år när han har denna syn. Han skrev ner huvudpunkterna i drömmen. 
Här är skildringen: Jag såg synen på natten. I synen blåste himlens fyra vindar, och det Stora havet Medelhavet rördes upp. Det Stora havet är ofta en referens till Medelhavet som är Israels gräns mot väster, men kan också profetiskt tala om folk och nationer, se Upp 17:15. Här verkar betydelsen vara hur det stormar politiskt och nya riken och stormakter växer fram. Den persiske kungen Kyros besegrar mederna 550 f.Kr. och den kommande stormakten Medo-Persien formas; en händelse som kommer att påverka hela världshistorien. Intressant nog tangerar dessa omvälvande världshändelser tidpunkten då Daniel har denna syn. 
Fyra stora vilddjur reste sig ur havet, vart och ett olikt det andra. Vers 17 gör det klart att dessa djur representerar fyra kungar och deras riken. Än i dag förknippas länder med djur. Sveriges riksvapen har t.ex. två lejon, drakar associeras med Kina, örnen med USA osv. Flera gånger betonas den symboliska karaktären i denna syn. Uttryck som ”liknade” och ”var som” används. Alla dessa djur är rovdjur, vilket beskriver djurens karaktär att jaga och hur dessa riken intar andra länder. Det kan vara värt att reflektera över att det djur som Jesus och hans rike liknas vid är ett lamm. De följande fyra djuren har en parallell i Nebukadnessars syn i kapitel 2 med de fyra delarna i statyn. 
Det första vilddjuret – som symboliserar en kung och ett rike, se Dan 7:17 liknade ett lejon, men hade vingar som en örn. Medan jag betraktade det rycktes vingarna av. Det lyftes upp från marken så att det stod på två fötter som en människa, och det fick ett mänskligt hjärta. Lejonet och örnen förknippas med det babyloniska riket. Nebukadnessar jämförs med båda dessa bilder i Bibeln, som ett lejon, se Jer 4:7; 49:19; 50:17, 44, och som en örn i Jer 49:22; Klag 4:19; Hes 17:3; Hab 1:8. Lejonet var också en av Babylons symboler. Över 100 lejon prydde den berömda Ishtarporten. Statyer med vingbeprydda lejon har hittats i Babylons ruiner och det antas att det var rikets symbol. Både lejonet och örnen är rovdjur. Lejonet är kungen på land och örnen är luftens konung.  Synen där vingarna tas bort kan symboliskt beskriva vad som hände med Nebukadnessar när han ödmjukades i kapitel 4. De sju åren då han var sinnessjuk for han inte fram och erövrade fler områden. Efter sin upprättelse styr han inte längre som ett vilddjur utan har fått ett mänskligt hjärta. 
Sedan fick jag se ett annat vilddjur som symboliserar en kung och ett rike, se Dan 7:17. Det såg ut som en björn. Det reste sig på ena sidan (var högre på ena sidan) och hade tre revben i gapet, mellan tänderna. Det fick uppmaningen: ”Res dig, sluka mycket kött!” Om det första riket är Babylon så följer sedan Medo-Persien, som är nästa stormakt i världshistorien. I kapitel 8 är det tydligt att det är Medien och Persien som avses, se Dan 8:3. Att ena sidan är högre kan indikera att Persien var den dominerande i alliansen. De tre revbenen skulle kunna symbolisera de tre stora segrarna – Babylon 539 f.Kr., Lydia 546 f.Kr. och Egypten 525 f.Kr. 
Efter detta efter det andra djuret fick jag se ännu ett vilddjur som symboliserar en kung och ett rike, se Dan 7:17. Det såg ut som en leopard med fyra vingar på sin rygg (sidor) som såg ut som fågelvingar. Vilddjuret hade fyra huvuden och det fick stor makt (auktoritet att råda). Karaktärsdragen hos en leopard är snabbheten och dess blodtörst. De fyra vingarna ökar hastigheten för detta redan snabba djur. Detta beskriver exakt det grekiska riket som blixtsnabbt intog hela den då kända världen. Alexander den store blev kung bara 20 år gammal 336 f.Kr. På mindre än 10 år hade han intagit hela Medo-Persien ända till gränsen mot Indien. Det sägs att han då gråtit över att det inte fanns något mer territorium att inta. Att det var fyra vingar kan också anspela på jordens fyra hörn och att det skulle vara ett världsrike.  De fyra huvudena kan representera regenter, se Dan 2:38; Jes 7:8-9; Upp 13:3, 12. I synen förutsägs att det grekiska riket skulle mynna ut i fyra riken, och det är exakt vad som hände. Alexander dog 323 f.Kr. i staden Babylon på grund av alkoholförgiftning, bara 32 år gammal. Efter interna stridigheter delas riket upp mellan fyra av hans generaler. 
Efter detta efter det tredje djuret fick jag se ännu ett vilddjur ännu ett rike, se Dan 7:17 i mina syner om natten. Det var fruktansvärt, skräckinjagande och mycket starkt. Detta fjärde vilddjur passar inte in på någon existerande klassificering av ett djur. Det hade stora tänder av järn. Det slukade och krossade, och det som var kvar trampade det under sina fötter. Det var olikt de tidigare djuren och hade tio horn. 
Medan jag betraktade (reflekterade över) de tio hornen, sköt ett annat horn upp mellan dem och stötte bort tre av hornen. Det hade ögon som liknade människoögon och en mun som talade stora ting. Stora och hädiska ord, enligt Upp 13:5. 
Jag fortsatte att se. Daniel hade i sin syn just sett hur ett litet horn hade trätt fram bland de tio hornen, under tiden han ser detta och betraktar det förändras synen. Troner sattes fram, och den Gamle av dagar Gud den evige Fadern bortom all tid, se även vers 13 och 22 satte sig ner. Hans kläder var vita som snö, och håret på hans huvud var som ren ull. Hans tron var av eldslågor, och hjulen på den var av flammande eld. 
En flod av eld strömmade ut, från hans närvaro. Tusen gånger tusen tjänade honom, och tiotusen gånger tiotusen stod redo att tjäna honom. Han satte sig ner för att döma, och böcker öppnades. Daniels uppmärksamhet riktades nu mot det lilla hornet. 
Jag fortsatte titta, eftersom det lilla hornet talade så stora ord. Jag såg vidare i synen ända tills odjuret dödades och dess kropp förstördes och kastades i den brinnande elden. 
Det sista vilddjuret förgörs helt. Vad gäller de andra tre vilddjuren togs deras makt ifrån dem, men de tilläts leva ännu en bestämd tid och stund (längd av liv gavs till dem). Detta stämmer bra med historien. De tre tidigare imperierna absorberades in i varandra. Perserna och mederna tar över det babyloniska riket, som i sin tur övertas av grekerna osv. Däremot blir det fjärde riket helt förgjort och ersatt av en ny världsordning – Guds rike. På motsvarande sätt kollapsar inte statyn i kapitel 2 förrän den lägsta delen – fötterna och tårna av järn och lera – träffas av stenen, se Dan 2:41, 44-45. 
I synerna på natten såg jag något annat: Jag tittade och fick se en människoson, som kom med himlens skyar. Han närmade sig den Gamle av dagar Gud den evige Fadern bortom all tid, och fördes (eskorterades) fram inför hans närvaro. 
Åt honom Messias gavs makt och ära och herravälde (ett rike, konungslig auktoritet att regera), och alla folk och stammar och språk ska tjäna (tillbe) honom. Hans välde är ett evigt välde som inte ska ta slut, och hans rike (kungavälde) ska aldrig gå under. 
Jag, Daniel, blev oroad (otålig) i min ande inom mig (i mitt skal). Synerna som jag sett i mitt huvud skrämde (förskräckte) mig. 
Jag gick fram till en av dem som stod där en ängel, kanske Gabriel som förklarar synen, se Dan 8:16; 9:21 och frågade vad allt det här kunde betyda. Han svarade mig och berättade vad det betydde: 
”De fyra stora vilddjuren är fyra kungar som ska träda fram (resa sig upp) på jorden och regera över stora riken. 
Men de heliga, som tillhör den Högste (Eljonin – plural), ska ta emot riket (börja regera). De ska äga det (ha det i besittning) för evigt, ja, i evigheters evighet.” De heliga kan syfta på änglar eller människor som helgats, eller både och. De heliga nämns också i vers 21 och 25. Där utsätts de för förföljelse och motstånd. Arameiska Eljonin är ordagrant ”de Högste” i plural. Frasen används bara här och i vers 22, 25 och 27. Uttrycket motsvarar det hebreiska Elion, se Ps 7:18. Det är inte ovanligt att plural används som ett förstärkande attribut, flera hebreiska ord som liv, himlar, vatten osv., är nästan alltid i plural, och visar på fler dimensioner och aspekter än vad som ryms i singular. Här betonar ”de Högste” i plural troligtvis att Gud är majestätisk, men även hur han verkar ”mycket” och på många olika sätt. På samma sätt som det hebreiska ordet för Gud, Elohim, är i plural (men böjs som singular) anar vi en antydan på treenig Gud även här i Eljonin! 
Efter denna kortfattade övergripande förklaring vill Daniel veta mer. Särskilt det fjärde vilddjuret hade väckt Daniels intresse. Jag ville veta innebörden av (den fulla sanningen om) det fjärde vilddjuret. Det var olikt alla andra, skräckinjagande med tänder av järn och klor av brons. Klorna är en ny detalj som inte nämndes i Dan 7:7. Det krossade och slukade det den dödat och sedan trampade och krossade vilddjuret det som var kvar under fötterna. 
Jag ville också förstå betydelsen av de tio hornen på dess huvud, och det nya det elfte hornet som sköt upp där. Det hade gjort så att tre horn fallit av och det nya hornet såg större ut än de övriga hornen. Det hade ögon och en mun som talade stora ord. Det verkade ha tagit över ledarrollen bland hornen. 
Medan jag tittade började hornet det elfte nya hornet föra krig mot de heliga Dan 7:18 och besegrade (ha makt över) dem, 
tills den Gamle av dagar Gud den evige Fadern bortom all tid, se även vers 9 och 13 kom. Han dömde och gav den Högstes (Eljonins) heliga rätt (en frikännande dom eller rätten att döma). Sedan kom tiden för de heliga att ta riket i besittning. Ängeln förklarar nu för Daniel betydelsen av det fjärde odjuret, de tio hornen, det lilla hornet och det slutgiltiga Gudsriket. 
Då svarade han: ”Det fjärde vilddjuret är ett fjärde rike som ska komma på jorden. Det är annorlunda från alla de andra rikena. Det ska sluka hela jorden, trampa och krossa den. 
De tio hornen är tio kungar som ska uppstå (resa sig, komma till makten) i detta fjärde rike. Efter dem de tio kungarna ska en annan kung uppstå (resa sig, ta makten). Han kommer att vara annorlunda än de tidigare kungarna, och han kommer att trycka ned (slå ned) tre kungar. 
Han ska tala mot den Högste. Upp 13:5-6 Han ska trakassera (nöta ut, trötta ut, plåga) den Högstes (Eljonins) heliga. Han ska försöka (hans uppsåt är) att ändra tider (högtider och heliga dagar) och lagen, och de den Högstes heliga ska vara under hans hand (styre), i en tid, tider och en halv tid motsvarar troligtvis 3,5 år. Det arameiska ordet för tider är zeman, och beskriver en speciell tidpunkt. Tider och lagen syftar troligen på Herrens (Jahvehs) högtider, se 2 Mos 23:14-17. Det kan också tolkas som att högtider ska ändras genom nya lagar. Andra förslag är att det gäller förändringar av hur dagar och veckor räknas. Efter franska revolutionen användes under några år ett system med tiodagarsvecka.  Det sista uttrycket ”en tid, tider och en halv tid” använder ett annat arameiskt ord för tid (aram. aidan). Detta har att göra med kronologisk tid och motsvarar troligtvis ett år, och tolkas naturligast så i uttrycket i Dan 4:13 där Nebukadnessar är galen i sju tider. Första uttrycket ”en tid” motsvarar i så fall ett år. Det andra ”tider” är i plural, och tolkas ofta som två år. Det sista ”en halv tid” motsvarar ett halvår. Summan av 1 + 2 + 0,5 är 3,5 år. Det stämmer även med antal dagar i Dan 12:7, 11, 12. Uttrycket återfinns även centralt i en kiasm i Uppenbarelseboken tillsammans med samma tidsperiod, även angiven som 1 260 dagar och 42 månader, se Upp 12:14; 11:3; 12:6; 11:2; 13:5. 
Domen verkställs den himmelska domstolen samlas och beslutar mot denna arroganta sista kung. Hans välde (rätt att regera) ska tas ifrån honom – förgjord och utplånad för all framtid! 
Sedan ska riket och väldet och makten över rikena under himlen ges till det folk som är den Högstes (Eljonins) heliga. Hans rike är ett evigt rike, och alla härskare ska tjäna och lyda dem.” 
Här slutar denna skildring av drömmen och synerna. Jag, Daniel, blev skräckslagen av mina tankar över det jag sett och förstått skulle ske i framtiden och mitt ansikte bleknade (glansen förändrades). Men allt detta drömmen och ängelns tolkning behöll jag i mitt hjärta (för mig själv). Denna dröm har många paralleller med Nebukadnessars dröm av statyn i Dan 2. Där beskrivs de fyra rikena utifrån människans ögon – dyrbara metaller som är vackra och glänsande. Gud däremot ser deras inre karaktär och beskriver dem som vilddjur, se även Matt 7:15 där Jesus beskriver hur falska profeter är som rovlystna vargar. Rent strukturellt hör också dessa två syner ihop i det kiastiska mönstret som finns i Daniels bok, se inledningen. Tillsammans ger dessa syner flera detaljer. Det finns även tidigare exempel där två drömmar stryker under sanningen i drömmen. Farao hade två drömmar om den kommande hungersnöden, se 1 Mos 41:1, 5. Josef får förklaringen att anledningen till att det var två drömmar var därför att händelsen var ”fast bestämd av Gud och skulle ske snart”, se 1 Mos 41:32. 
