2 Timoteusbrevet.
4.
Jag Paulus uppmanar dig Timoteus allvarligt inför (i närvaro av) Gud och den Smorde (Messias, Kristus) Jesus, han som ska döma levande och döda, och inför hans uppenbarelse andra tillkommelse och hans kungarike: 
Predika ordet (gör budskapet allmänt känt), var redo i tid och otid (oavsett omständigheter). Förmana (överbevisa om synd och uppmana till omvändelse), tillrättavisa skarpt (ge tydlig varning) och uppmuntra (trösta, hjälp, inbjud) med outtröttligt tålamod (balanserat temperament som har överseende när någon gör fel) och undervisning (doktrin, tydliga instruktioner om hur man gör det rätta). I uppmuntran ingår att tålmodigt förklara och instruera om vad Bibeln säger i olika frågor. När någon förmanas eller tillrättavisas måste denne få reda på anledningen till detta, och bli uppmuntrad och få undervisning om hur han eller hon ska ändra sitt beteende. De tre verben förmana, tillrättavisa och uppmuntra har inte och-tecken mellan sig i grundtexten. Detta skrivsätt betonar att själva slutsatsen och anledningen kommer i vers 3-5. 
För det kommer en tid då människor inte längre kommer att tolerera (acceptera, stå ut med) att höra den sunda läran. I stället kommer de allteftersom det behagar dem (kliar dem i öronen) samla på sig lärare efter lärare som talar vad deras begär (längtan efter det förbjudna) vill höra. 
De kommer att vända sig bort från att höra sanningen, och i stället vända sig till myter (mänskligt påhittade historier). 
I kontrast till den andliga likgiltighet för Guds ords sanningar som beskrivits i vers 3-4 ger Paulus fyra uppmaningar: Men var du ständigt nykter (alert i sinnet; samlad, sansad, vaksam, klartänkt, opåverkad) i allting. Håll (härda) ut i svårigheter (bär ditt lidande; var beredd att ”lida ont”). Utför en evangelists arbete. Låt ditt arbete ha en evangelists karaktärsdrag – var ivrig att leda andra till Jesus! Fullfölj (fullgör; gör ditt yttersta för att fullt ut ”bära”) din tjänst (gr. diakonia). 
För själv är jag på väg att offras, och tiden för mitt uppbrott har kommit. Bibeln säger inte när Paulus dog, men det mesta pekar på att det skedde några år efter branden i Rom 64 e.Kr., då förföljelsen av de kristna ökade. Enligt traditionen fick Paulus sitta i det underjordiska Mamertinska fängelset för att sedan bli halshuggen under Neros tid som kejsare omkring 67 e.Kr. 
Jag har kämpat den goda (ärbara) kampen. Som en atlet i de grekiska spelen har jag vunnit, och vilar nu i den segern. Jag har fullbordat mitt lopp. Som en löpare i ett sprinterlopp, och vilar nu i den segern. Jag har bevarat (hållit fast vid) tron. Som en soldat har jag försvarat och skyddat tron, och vilar nu i den segern. 
Framför mig väntar nu rättfärdighetens segerkrans, som Herren, den rättfärdige domaren, ska ge mig på den dagen då jag får möta honom, och inte bara mig utan alla som har älskat (och fortfarande älskar och längtar efter) hans uppenbarelse (återkomst). Tit 2:12-13; Rom 8:28 Följande stycke ramas in av Paulus önskan om att Timoteus ska komma till honom i Rom, se vers 9 och 21. Paulus visste att han snart skulle dö, men förväntade sig vissa dröjsmål i den romerska rättsprocessen. Det tar knappt en månad att resa sjövägen mellan Efesos och Rom. Det rör sig alltså om några månader från det att brevet skickats till att Timoteus kommer. Med tanke på Timoteus säkerhet önskar Paulus att Timoteus kommer före vintern, se vers 21, då det blev farligt att resa på Medelhavet. Både Paulus andliga och mänskliga behov blir synliga i detta brev. Han behövde skriftrullarna med Guds ord, men även sällskap och sin mantel för att hålla sig varm i den kalla fängelsehålan i Rom. 
Skynda dig (gör allt du kan för) att komma till mig snart. 
Demas har övergett mig, han fick kärlek till den här världen (denna nuvarande tidsålder) och reste till Thessalonike. Crescens har rest till Galatien i Mindre Asien, centrala Turkiet. Titus har rest till Dalmatien region norr om Makedonien, nuvarande sydvästra Kroatien. Demas, som är en kortare form av namnet Demitrus, hade tidigare varit en nära medarbetare till Paulus, se Filemon 1:24. Han var inte jude, se Kol 4:11, 14. Han hade övergivit Paulus i Rom och flyttat till Thessalonike som troligen var hans hemstad. Crescens och Titus var utsända på nya uppdrag. Tidigare hade Paulus skrivit till Titus på Kreta och bett honom spendera vintern i Nikopolis, se Tit 3:12. 
Lukas är den ende som är kvar hos mig. Lukas var hos Paulus även under den första fängelsevistelsen i Rom, se Kol 4:14; Filemon 1:24. Ta med dig Markus hit, han är till god hjälp i min tjänst. Johannes-Markus reste tillsammans med Paulus och Barnabas, men han avbröt resan i Perge, se Apg 13:13. Det har skett en upprättelse och Paulus talar väl om honom här. Han fanns hos Paulus även under den första fångenskapen, se Kol 4:10. 
Tychikus har jag sänt till Efesos. Tychikus var en av Paulus trogna reskamrater, se Apg 20:4. Timoteus kunde känna sig trygg att lämna Efesos när han visste att Tychikus var på väg till Efesos och församlingen. 
När du Timoteus kommer, ta med dig manteln som jag lämnade hos Karpus i Troas på vägen från Efesos till Rom. Ta också med böckerna, framför allt pergamentskrifterna. Det blir snart vinter och Paulus behöver sin mantel för att inte frysa. 
Kopparsmeden Alexander i Efesos har gjort mig mycket ont. Herren ska löna honom efter hans gärningar. 
Du själv måste också vara på din vakt mot honom, för han har gjort kraftigt motstånd mot vår förkunnelse. Alexander var ett vanligt namn. Det kan vara samma man som omnämns i Apg 19:33-34, eller mer troligt personen i 1 Tim 1:20. 
När jag försvarade mig första gången var det ingen som kom till min hjälp, utan alla övergav mig, låt det inte tillräknas dem. 
Men Herren hjälpte mig och gav mig kraft, för att förkunnelsen genom mig skulle fullföljas och alla folk skulle få höra den. Så blev jag räddad ur lejonets gap. Paulus uppdaterar Timoteus med detaljer kring vad som hänt sedan de senast sågs. Paulus uttryck ”när jag försvarade mig första gången” syftar troligen på prima action, som var de preliminära förhör som nu hade hållits under hans andra fångenskap i Rom. Lukas hade inte hunnit komma till honom ännu. 
Herren ska också rädda mig från alla onda anslag och frälsa mig till sitt himmelska rike. Hans är äran i evigheters evighet. Amen (låt det ske så, det är sant). 
Hälsa till Prisca och hennes man Aquila och Onesiforus familj. Alla dessa personer fanns i Efesos. I Apostlagärningarna används det mer informella namnet Priscilla i stället för Prisca. 
Erastus stannade kvar i Korint väster om Efesos, på andra sidan Egeiska havet, men Trofimus lämnade jag i Miletos strax söder om Efesos, eftersom han var sjuk. 
Skynda dig hit till Rom före vintern. Stycket ramas in av uppmaningen ”skynda dig hit”, se vers 9. Följande personer, tre män och en kvinna hälsar också till dig: Eubulus, Pudens, Linus, Claudia och alla syskonen (bröderna och systrarna i tron). Brevet avslutas med en dubbel välsignelse. Paulus välsignar först Timoteus personligen och sedan också hela församlingen. Detta är troligen Paulus sista brev. I så fall är dessa rader Paulus sista hälsning. 
Herren vare med din ande Timoteus. Nåden Guds favör och kraft vare med er hela församlingen i Efesos.
