Efesierbrevet.
3.
Av den anledningen att jude och hedning är en kropp som tillsammans formar ett Guds tempel, se Ef 2:11-22, är jag, Paulus, en fånge för Jesus den Smorde (Messias, Kristus), för er hedningars skull ... Meningen är oavslutad, något som inte är ovanligt i den antika brevstilen. Efter en beskrivning av apostelns uppgift återupptas den påbörjade meningen antingen i vers 8 eller vers 14. 
Jag antar att ni har hört om den nåd som tilldelats mig med tanke på er (för er skull). 
Hur jag fick veta mysteriet (hemligheten) genom en direkt uppenbarelse, som jag just nu kortfattat skrivit till er om Ef 2:1-20. 
När ni läser detta kan ni förstå min insikt (kunskap) om den Smordes (Kristi) mysterium (hemlighet) den dolda, gömda planen om Jesus, 
som i tidigare generationer inte var känd (avslöjad) för människor, på det sätt som den nu genom den helige Ande har blivit uppenbarad för hans heliga apostlar och profeter: 
Att hedningarna nu är medarvingar med judarna, medlemmar av samma kropp och delaktiga i samma löfte i den Smorde (Messias, Kristus) genom evangeliet (det glada budskapet). 
Jag har blivit en tjänare av detta evangelium genom Guds nåd (oförtjänta favör), som gavs till mig genom hans verksamma mäktiga kraft. Några år tidigare, när Paulus skrev Första Korintierbrevet från just Efesos, kallade han sig själv den minste bland apostlarna, se 1 Kor 15:9. Nu benämner han sig som den minste bland de heliga – de troende. Om ytterligare några år, i mitten på 60-talet e.Kr. kallar han sig ”den störste bland alla syndare”, se 1 Tim 1:15. 
Åt mig – den minste av de minsta bland alla heliga Guds folk – gavs denna nåd (favör) privilegium att predika evangeliet (förkunna de goda nyheterna; evangelisera) för hedningarna om den Smordes (Messias, Kristi) ofattbara (outgrundliga, obegripliga) rikedom Job 5:9; 9:10 
och upplysa alla människor vad den förvaltade planen angående hednafolkens frälsning innebär – detta mysterium som genom tidsåldrarna fram till nu varit dolt hos (i) Gud, han som skapade allting genom Jesus den Smorde. I sina brev anknyter Paulus ofta till den lokala kontexten och förmedlar en ny och djupare mening. Här använder han det grekiska ordet mysterion (hemlighet), en term som även var vanligt förekommande i hedniskt religiösa sammanhang i Efesos. Paulus hade fått uppdraget att avslöja den sedan skapelsen förborgade hemligheten och öppet lägga fram fakta: Guds glada budskap gäller inte några få utvalda, utan är riktat till alla människor. 
Nu skulle Guds vishet i sin rikliga mångfald göras känd genom församlingen för furstarna och väldigheterna (makterna) i det himmelska (i de himmelska världarna) Ef 6:12. 
Detta i enlighet med det eviga beslut (syfte; planen från tidsåldrarnas begynnelse) som han Gud utförde förverkligade i den Smorde (Messias, Kristus) Jesus vår Herre. Det grekiska ordet för beslut, prothesis har betydelsen ”att målmedvetet lägga fram inför” och det används i den grekiska översättningen av GT, Septuaginta, om de skådebröd som varje sabbat lades fram på bordet i tabernaklet och senare i templet. Se 2 Mos 25:30; Matt 12:4; Joh 6:35. 
I honom Jesus och genom tron på honom (genom hans trofasthet) har (äger) vi frimodighet och fritt tillträde att med oreserverad frihet och utan fruktan närma oss Gud i tillförsikt – genom tron på honom (genom hans trofasthet). 
Därför ber (uppmanar) jag er att inte tappa modet (bli uppgivna; förtröttas) på grund av mina lidanden (problem) de pressade svårigheter jag befinner mig i för er skull, något som ju är en ära för er (är er ära/härlighet). Detta är Paulus andra bön i detta brev, den första står i Ef 1:15-23. I grundtexten är vers 14-21 en enda lång väl strukturerad mening. Bönen börjar och avslutas med lovprisning. Själva bönen har flera delar där resultatet av varje stycke leder vidare till nästa del. 
Av den anledningen att vi är frälsta genom nåd, Ef 2:1-10, och att vi alla troende är en kropp i Jesus, Ef 2:11-12, böjer jag mina knän inför Fadern. 
Från honom har varje familj (stam, släkte – gr. patria) i himlen och på jorden fått sitt namn (karaktär). Det grekiska ordet för familj patria är snarlikt fader, gr. pater i vers 14. 
Jag ber att han, från sin härlighets rikedom, ska ge er kraft så att ni blir styrkta i er inre människa genom hans Ande, 
så att den Smorde (Messias, Kristus) genom tron kan bo (bosätta sig; ha ett permanent hem) i era hjärtan när ni blivit djupt rotade och stadigt grundade i kärlek Guds rättfärdiga, osjälviska och utgivande kärlek. 
Detta så att ni fullt ut – tillsammans med alla de heliga Guds folk – ska kunna förstå (begripa; ta in) bredden och längden och höjden och djupet i Guds kärlek – alla dimensioner i det andliga templet, se Ef 2:21, 
och att ni kan lära känna (personligen få erfara) den långt mer överflödande kunskapen av den Smordes (Messias, Kristi) kärlek som är rättfärdig, osjälvisk och utgivande – så att ni kan bli helt uppfyllda med all Guds fullhet. Detta är crescendot och det slutgiltiga målet i bönen: Att de kristna blir en kropp som är helt uppfylld av Gud själv. Som brukligt i judiska böner avslutar nu Paulus bönen med en ”doxologi” – ett lovprisande av Gud: 
Nu till den som förmår har kraft och möjlighet att göra allt (alla saker), långt utöver (mycket mer än) vad vi kan fråga efter (be om; begära, önska) eller ens tänka (förstå, fatta), genom (efter; i enlighet med) den kraft som effektivt verkar (gr. energeo) i oss: 
Honom tillhör äran i församlingen och i den Smorde (Messias, Kristus) Jesus – genom alla generationer i evigheternas evighet (alla släktled in i tidsåldrarnas tidsålder). Amen (låt det ske, det är sant). 
