Höga Visan.
8.
Tänk om du var som min bror, ammad vid min mors bröst! Om jag mötte dig därute så skulle jag få kyssa dig, och ingen skulle förakta mig för det. 
Jag skulle leda dig och föra dig in i min mors hus, och du skulle undervisa mig. Jag skulle ge dig kryddat vin att dricka, och saft från mina granatäpplen. 
Åh, om hans vänstra arm var under mitt huvud dvs. att de ligger ned, och hans högra hand omfamnade (rörde vid) mig. 
Jag ber er, Jerusalems kvinnor, lova mig detta: väck inte upp kärleken och underhåll (föd inte) kärleken förrän den själv vill det (när det behagar den, när det är rätt tillfälle). Bokens sjunde och sista enhet består av en serie av tal. Till skillnad från tidigare stycken som alltid börjat med älskarna på skilda håll för att sedan förenas, börjar denna med att de är tillsammans. 
Kören: Vem är hon som kommer ur öknen, lutad mot sin älskade (raring)? Mannen: Under äppelträdet väckte jag dig, där var din mor i födslovåndor med dig, där var hon i födslovåndor och födde fram sitt barn. 
Bruden till sin älskade: Sätt mig som en signetring (ett sigill) över ditt hjärta, som en signetring på din arm. En signetring användes för att plombera dokument. Det var det värdefullaste föremålet och ägaren hade den ständigt runt sin hals eller arm. För kärleken är stark som döden, passionen (svartsjuka kärleken) är lika omedgörlig (hård, grym) som Sheol (graven, underjorden, de dödas plats) Sheol kommer från hebr. shaal – fråga efter. Dess lågor är som eldslågor, det är en våldsam eldsflamma. 
Mäktiga vatten kan inte släcka kärleken, floder kan inte svepa bort den. Om en man erbjöd allt han ägde för att köpa kärleken, skulle hans erbjudande bli helt föraktat. Sann kärlek kan inte köpas. När familjen och bröllopsgästerna är samlade hos brudens mor, säger bruden till sina styvbröder: När jag var en liten flicka sa ni: 
”Vi har en liten syster som ännu inte har bröst. Vad ska vi göra för vår syster den dagen någon kommer för att fråga om han får gifta sig med henne?” Ordagrant: ”den dag som någon vill tala med henne.” 
Är hon en mur så bygger vi ett krön av silver som förstärker muren. Är hon en dörr så stänger vi till den med plankor av cederträ. 
Jag är en mur och mina bröst är som tornen på den (muren). I hans ögon är jag som en som har funnit frid (shalom). Här är det den frälsta bruden som talar och shalom handlar om att alla himlens välsignelser har nu genom frälsningen tillfallit bruden. 
Salomo har en vingård i Baal-Hamon. Han ger vingården till förvaltare. Var och en förväntades få avkastning på frukten motsvarande 1 000 silver (mynt). Jämför med liknelserna om förvaltarna i evangelierna, se Matt 21:33-41; Luk 16:1-8; 20:9-15. 
Min vingård, som är min, fanns före mig. Du, Salomo, ska ha de tusen och de som tar hand om frukten två hundra. 
Du som bor i gårdarna, dina vänner har lyssnat på din röst, låt mig nu få höra den. Jesus är brudgummen. Ofta delar vi vårt hjärta med människor, men Jesus längtar efter att få höra vår röst. 
Skynda dig, min älskade (raring), var som en gasell eller en ung hjort på de kryddiga bergen (bergen som doftar av alla slags kryddor).
