2 Timoteusbrevet.
2.
När det gäller dig Timoteus, mitt barn följ Onesiforus exempel, se 2 Tim 1:16-17, hämta nu kraft (få ständigt, gång på gång styrka) i den nåd (oförtjänta favör) kraft som finns hos den Smorde (Messias, Kristus) Jesus. 
Det du har hört av mig inför många vittnen ska du anförtro (ge vidare) åt pålitliga (trogna) personer som i sin tur ska kunna undervisa andra. Paulus kommer senare i brevet att be Timoteus lämna Efesos och komma till honom i Rom, se 2 Tim 4:9, 21. Det är viktigt att det finns pålitliga personer som kan föra trons grunder vidare. Ordet anförtro har betydelsen av att ställa fram något intill en person, det används i betydelsen att duka upp mat i Mark 6:41. Ordet användes även för en insättning på ett bankkonto. Den som vill följa Jesus kommer att möta motstånd. Paulus illustrerar detta genom att lyfta fram särdragen i tre yrkesgrupper: en soldat i strid tappar inte koncentrationen, en atlet måste hålla sig till reglerna för att vinna, och en jordbrukare måste arbeta hårt och vara tålmodig för att få en skörd. Detta var välkända bilder för Timoteus och församlingen i Efesos då romerska soldater fanns i varje stad, de olympiska spelen i södra Grekland var omtalade och många arbetade inom jordbruket. Dessa tre exempel återkommer även i brevet till Korint som var skrivet just från Efesos, se 1 Kor 9:7, 24. 
Dela lidandet tillsammans med andra som en god (ädel) soldat för den Smorde (Messias, Kristus) Jesus. Några av Paulus strapatser räknas upp i 2 Kor 11:23-29. 
Ingen soldat som är i tjänst tillåter sig att bli involverad (engagerar, snärjer in sig) i civila angelägenheter blir helt upptagen bara med arbete, familj eller fritid, för han vill tjäna den befälhavare som värvade honom till att bli soldat. 
Om någon tävlar som en atlet så vinner han inte segerpriset (blir inte krönt) om han inte följer de föreskriva reglerna inte följer eller hanterar Guds ord rätt, se vers 15. 
Det är den hårt arbetande jordbrukaren som plöjer och sår som bör vara den förste som får sin del av skörden. 
Fundera på (tänk över detta gång på gång, förstå) det jag säger, för Herren ska ge dig full förståelse i allt. Vers 8-10 formar en kiasm som ramas in av att Paulus först blickar tillbaka på Jesus, för att här sist se fram emot en evighet tillsammans med honom. Centralt finns temat att evangeliet inte går att hindra – det är inte bundet! 
Kom ihåg (tänk ständigt på) Jesus den Smorde (Messias, Kristus) hans mänskliga sida, som uppstånden från de döda (uppstånden och nu levande), av Davids släktled (säd). 2 Sam 7:12-16 I detta brev nämns titeln ”den Smorde”, gr. Christos, tretton gånger. Tolv av dessa i benämningen ”den Smorde Jesus” vilket betonar Jesu gudomlighet som Guds utvalde. Här i denna vers är ordföljden omvänd. Benämningen ”Jesus den Smorde” lyfter fram Jesu mänskliga sida. Under prövningar, lidande och hårt arbete hjälper det att tänka på att Jesus har varit människa, se Heb 4:15. Att Jesus var från Davids släktled visar att han var en människa som vi, men också att han uppfyllde kriterierna på de messianska förväntningarna.  Verbformen perfekt particip, som används för ”uppstånden”, betonar att en händelse som har skett i det förflutna fortfarande verkar i nuet. Jesus har uppstått och lever fortfarande, vilket påverkar oss i dag! Detta är mitt evangelium, 
som jag får utstå lidande för, till och med att bli bunden (fängslad, bära kedjor och bojor) som en kriminell, men Guds ord är inte bundet (fängslat, har inte kedjor och bojor). 
Därför (på grund av detta) uthärdar jag allt jag står uthålligt fast i allting och vacklar inte för de utvaldas skull, för att också de ska få del av (vinna) frälsningen (befrielsen) i den Smorde (Messias, Kristus) Jesus och därmed få evig härlighet (ära, glans). 
Detta är ett ord att lita på (trovärdigt): Om vi har dött med honom (vilket vi gjort), ska vi också leva med honom. 
Om vi står fasta (behåller fältet, blir kvar i tron, vilket vi gör), ska vi få regera som kungar med honom. Om vi förnekar (aktivt tar avstånd från honom, har som livsstil att förneka honom), så ska han förneka oss. Luk 12:8-9 
Om vi är otrogna (inte tror), så är han trogen sitt ord, se Mark 16:16, för han kan inte förneka sig själv. Vers 11-13 är antagligen en tidig kristen hymn eller dikt. Den första delen är en uppmuntran till de troende, se vers 11b-12a. Den andra delen är en varning för dem som aktivt tagit avstånd från Jesus, se vers 12b-13. Liknande motsatsförhållanden beskrivs i Ps 18:26-27. Uttrycket ”detta är ett ord att lita på” används totalt fem gånger i pastoralbreven. De övriga fyra är: 1 Tim 1:15; 1 Tim 3:1; 1 Tim 4:9; Tit 3:8. Det är fundamentala sanningar i den kristna tron. 
Fortsätt (gång på gång) att påminna dem församlingen om detta att stå fasta, undervisa med fokus på evangeliets kärna, se vers 2, 8, 12-13. Varna dem inför Gud att undvika ordstrider, för sådant är meningslöst (helt utan vinst) och förödande (omkullkastande, ödeläggande – gr. katastrophe) för dem som hör på. 
Gör allt du kan för (var ivrig; skynda dig) att bestå provet att visa dig redo till tjänst inför Gud, likt en oblyg arbetare som inte har någon anledning att skämmas, och som rätt (korrekt och precist) hanterar (delar, tillämpar, utlägger) sanningens ord. Ordet ”rätt hanterar”, gr. orthotomeo, återfinns bara här i NT. Det används dock två gånger i den grekiska översättningen av GT och översätts ”gör vägen rak”, se Ords 3:6; 11:5. Grundbetydelsen syftar på att bygga en rak väg, men även att ”skära rakt” med innebörden att plöja rakt eller skära till ett stenblock. Irrlärare försökte leda bort på andra vägar, men Timoteus uppmanas att anlägga en rätt väg. Användningen här anspelar också på att vandra den rätta vägen, att själv göra det rätta genom att följa och tillämpa sanningen.  När en romersk väg anlades spände man upp ett snöre mellan två punkter för att få en rät linje. I sammanhanget talas det om de dödas uppståndelse, se vers 18. De två hållpunkter som en sund kristen undervisning bör fästas upp på är Jesu första och andra ankomst. Ett ensidigt fokus på att han har kommit kan leda till världslighet, på samma sätt som ett ensidigt fokus på hans andra tillkommelse kan leda till överandlighet. 
Men oandligt, tomt prat ska du ständigt akta dig för. De som ägnar sig åt sådant kommer att gå allt längre i ogudaktighet bort från Gud, från den rätta vägen, 
och deras ord kommer att sprida sig som kallbrand (gangrän – gr. gaggraina). Kallbrand är en sjukdom där kroppens vävnad dör på grund av dålig blodförsörjning eller allvarlig bakterieinfektion. Uppstår ofta i illa skötta sårskador och sprider sig till närliggande vävnad. Botemedlet är alltid att ta bort den döda vävnaden och nu för tiden även behandla med antibiotika om det är en infektion. Till dem hör Hymeneus ett ovanligare namn, sannolikt samma man som struntat i Paulus tidigare varning, se 1 Tim 1:20, och troligen fått lämna gemenskapen och Filetus, 
som har kommit bort från sanningen. De vänder upp och ner på tron för vissa när de säger att uppståndelsen redan har ägt rum. Bibeln är tydlig med att det kommer en framtida, fysisk uppståndelse, se 1 Kor 15. Det är troligt att dessa falska lärare i Efesos hade anammat tidiga gnostiska läror och talade om en slags andlig uppståndelse där de i anden redan befann sig i himlen. 
Men Guds fasta grund församlingen som är sanningens pelare och grund, se 1 Tim 3:15 består och har detta sigill: ”Herren känner de sina.” Citat från 4 Mos 16:5, som handlar om Korans, Datans och Avirams uppror mot Mose och församlingen. På samma sätt som Gud då skilde mellan de som var falska lärare och de som var lojala, uppmuntras Timoteus att förtrösta på Gud som skiljer mellan äkta och falska lärare. ”Var och en som åkallar (bekänner sig till) Herrens namn ska hålla sig borta från orättfärdighet.” Inte ordagrant citat, men samma tankegångar som finns i Ps 34:14 och Ords 3:7. 
Men i ett stort hus i en stor församling finns det inte bara kärl av guld och silver utan också av trä och lera, några till hedrande ändamål, andra till mindre hedrande. 
Den som nu renar sig från detta de falska lärorna, vänder sig bort från orättfärdighet, vers 19 blir ett kärl till hedrande ändamål, helgat, användbart för sin härskare (mästare – gr. despotes) och redo för varje god gärning. Ordet ”detta”, som ibland översätts ”dessa”, är i formen neutrum, och syftar inte på människor. Strax kommer Paulus uppmana Timoteus att vara vänlig mot alla och i ödmjukhet tillrättavisa motståndarna, se vers 24-26. 
Fly ungdomens (omogna) onda begär. Det syftar troligen på ungdomlig omogenhet, otålighet, stridigheter och egna ambitioner, se vers 23-24. Det inkluderar även sexuella frestelser, även om inte det är huvudtemat här. Orden fly och följ är samma som i 1 Tim 6:11. I antiken fanns inte begreppet tonår och ordet ung betydde inte samma sak som i dag. Livet delades upp i två faser, man var antingen ung eller gammal, och gränsen gick vid 40 års ålder. Timoteus är troligtvis i 30-årsåldern när Paulus skriver detta brev till honom, se 1 Tim 4:12. Följ (sträva) i stället efter: rättfärdighet (att leva rätt, i fullkomlig harmoni med Guds vilja), tro, kärlek som är osjälvisk och utgivande och frid tillsammans med dem som åkallar (frågar efter, ropar och vädjar till) Herren av rent hjärta. 
Däremot ska du avvisa (undvika, vägra att gå in i) dumma och meningslösa (odisciplinerade, barnsliga) dispyter, du vet att de bara föder strider (tvister, konflikter). 
En Herrens tjänare (slav, livegen) ska inte strida (skapa konflikter, bråk) utan vara vänlig mot alla, skicklig att undervisa, beredd att kunna bli illa behandlad utan att bli bitter (inte vara lättstött), 
i mildhet (vänlighet, känslomässig stabilitet utan att brusa upp) kunna tillrättavisa (disciplinera) dem som opponerar sig mot den sanna läran. Kanske låter Gud dem omvända sig, så att de kommer till full insikt om sanningen 
och nyktrar till ur djävulens snara, där de hålls fångna, så att de gör hans vilja. Falska läror och alla negativa konsekvenser som följer med dem har sitt ursprung i Satan, men genom Guds nåd kan Jesu tjänare vara med och föra tillbaka dessa personer.  Uttrycket ”kanske låter Gud dem omvända sig” betonar att sann omvändelse måste vara ett Guds verk i en människas hjärta. Jesus sa att ingen kan komma till mig, om inte Fadern drar honom till sig, se Joh 6:44. Gud vill frälsning, se Hes 33:11; 2 Pet 3:9. 
