Hosea.
9.
Fröjda dig inte, Israel, som folken i triumf, för du har gått på avvägar från din Gud (Elohim), du har älskat en betald prostituerad på alla tröskgolv. 
Tröskgolvet och vinpressen ska inte ge dem mat och det nya vinet ska fattas henne. 
De ska inte bo i Herrens (Jahvehs) land, utan Efraim ska återvända till Egypten och de ska äta oren mat 3 Mos 11 i Assyrien. 
De ska inte utgjuta drickoffer till Herren (Jahveh) inte heller ska de behaga honom. Deras offer ska för dem vara som sorgens bröd 5 Mos 26:14, allt som de äter av det ska vara förorenat eftersom det har vidrörts av någon som rört vid en död kropp, se 4 Mos 19:22, för deras bröd ska vara för deras hunger, det ska inte komma in i Herrens (Jahvehs) hus. 
Vad ska ni göra på högtidsdagen, på dagen för Herrens bestämda högtider 3 Mos 23? 
För se, de har gått iväg från förödelse, Egypten har samlat upp dem, Mof Memfis, längs med Nilens västra strand, 2 mil söder om det moderna Kairo ska begrava dem. Deras dyrbara skatter av silver ska nässlor inta och törne ska vara i deras tält. 
Hemsökelsens dagar har kommit, avlöningsdagarna har kommit – Israel ska veta (känner till, kommer bli intimt förtrogen med) det. Profeterna är dårar, människans ande är galen, för mängden av dina överträdelser är fiendskapen stor. 
Efraim är en väktare med min Gud (Elohim), profeten är en fågelfångares snara på alla hans Efraims vägar. Fiendskap i hans Guds (Elohims) hus. 
De har bedragit sig själva grundligt – som i Givas dagar Dom 19-20. Han ska komma ihåg deras överträdelse. Han ska straffa deras synd. 
Jag fann Israel som vin i öknen, jag såg era fäder som den första skörden på fikonträdet hennes första vår, men så snart som de kom till Baal-Peor avskilde de sig till de skamliga tingen och blev lika avskyvärda som det de älskar. 
Efraims ära ska flyga iväg som en fågel, där ska inte vara någon födsel och ingen med barn och ingen befruktning. 
Även om de uppfostrar sina barn ska jag ta dem ifrån dem så att inte en enda människa lämnas kvar. Ve över dem när jag lämnar (överger) dem! 
Efraim är som Tyros som jag har sett planterad på en skön plats, men Efraim ska föda fram sina barn till en slaktare. Först som barnoffer till avguden Baal, sedan till Assyrien, se Hos 14:1. 
Ge dem, Herre (Jahveh) Meningen avslutas inte. Den är en s.k. aposiopesis. Det blir en känsloladdad tystnad, Hosea funderar innan han fortsätter att tala Guds profetiska ord igen. Ge dem en ofruktsam livmoder och torra bröst (som inte kan dia). 
All deras ondska är i Gilgal, för där hatade jag Herren dem. För ondskan i deras gärningar ska jag driva ut dem ur mitt hus. Jag ska inte älska dem längre, alla deras furstar är upproriska. 
Efraim är slagen, deras rot är uttorkad, de ska inte bära någon frukt, även om de föder, ska jag Herren slå deras älskade livsfrukt. 
Min Gud (Elohim) ska kasta bort dem eftersom de inte lyssnar till honom, och de ska bli kringvandrare bland hednafolken (länderna). 
