1 Korintierbrevet.
3.
Syskon (bröder och systrar i tron), själv kunde jag inte tala till er som till andliga människor, utan bara som till oandliga människor (starkt påverkade av sin köttsliga mänskliga natur), som spädbarn i den Smorde (Messias, Kristus). 
Jag gav er mjölk att dricka som en mor skulle föda ett litet barn, eftersom ni inte var mogna (stora nog) att ta till er fast föda djupare andliga sanningar. Men ni är tre år senare fortfarande inte redo! 
Orsaken är att ni fortfarande är köttsliga och låter er styras av känslor och omständigheter. För så länge det finns avund den bakomliggande inre orsaken och strid som är frukten av avundsjukan bland er, är ni då inte köttsliga och lever som alla andra utan Andens liv? 
Om en säger: ”Jag håller mig till Paulus” och en annan: ”Jag håller mig till Apollos”, är ni då inte som folk i allmänhet? Avund och själviskhet leder till oordning och alla möjliga onda handlingar, se Jak 3:16. En av köttets gärningar är stridigheter, se Gal 5:20. Korintierna visade sin omognad genom att de upphöjde mänskliga ledare till skyarna. Paulus bemöter detta genom att visa på att sant kristet ledarskap är ett tjänande ledarskap. 
Vad är Apollos? Vad är då Paulus? Vi är bara tjänare som har fört er till tro inte ledare för olika grupperingar. Herren har gett oss olika uppgifter. 
Församlingen kan liknas vid en planta: Jag planterade, Apollos vattnade, men Gud stod för växten. 
Varken den som planterar eller den som vattnar betyder något, utan bara Gud som ger växten. 
Den som planterar och den som vattnar är likvärdiga (är lika viktiga), och var och en ska få sin lön efter sitt arbete. 
Vi är Guds medarbetare, och ni är Guds åker, Guds byggnad. 
Församlingen kan liknas vid en byggnad: Genom den nåd (den speciella gåvan just för min uppgift) som Gud gav mig, lade jag grunden som en skicklig arkitekt (erfaren byggmästare), och en annan bygger nu vidare på den. Apollos och andra lärare byggde vidare på den grund som Paulus hade lagt i Korint. Låt var och en vara noga med hur han bygger på den, 
för ingen annan grund kan någon lägga än den som redan är lagd, och den är Jesus den Smorde (Messias, Kristus). Det finns bara en grund – Jesus, den Smorde, men det finns olika sätt att bygga vidare på den kunskapen. Här riktar han en varning främst till pastorer och lärare att vara vaksamma över vad det är man undervisar. 
Om någon nu bygger på grunden med bestående material som guld, silver och dyrbara (ädla) stenar, eller temporära som trä, hö och strå, 
så ska vars och ens arbete synliggöras (öppet visa sig vad det är gjort av). För den dagen kommer att visa det, eftersom den uppenbaras i eld, och elden ska pröva kvaliteten (testa vad som är äkta och har verkligt värde) hos det som varje människa har gjort. Det är inte mängden arbete utan kvaliteten som bedöms. 
Om det arbete (verk) som någon har byggt består provet, så ska han få sin lön, 
men om det brinner upp, så lider han förlust förlorar han sin belöning. Själv ska han bli räddad, men som genom eld som en som undflyr en eldsvåda men det han byggt förstörs. 
Ni är inte vilken byggnad som helst. Vet ni inte (har ni inte insett) att ni hela församlingen i Korint är Guds tempel och att Guds Ande bor i er? 
Om någon fördärvar (förgör, skadar) Guds tempel med falska läror ska Gud fördärva honom. Guds tempel är heligt, och det templet är ni. Paulus understryker att de troende tillsammans utgör Guds tempel. Här används gr. naos som beskriver helgedomen med de inre rummen (inte gr. hieron som används om de yttre förgårdarna). Petrus använder samma bild där alla är ”levande stenar” i ett andligt husbygge, se 1 Pet 2:5. Lite senare använder Paulus samma bild med templet igen för den enskilde troende, se 1 Kor 6:19. Gud ser allvarligt på ledare som inte bygger upp utan fördärvar hans heliga boning. 
Bedra inte er själva var på er vakt så ni inte bedras av den här världens visdom. Om någon av er tycker sig vara vis i den här världen, måste han först bli en dåre för att bli vis. 
Den här världens visdom är nämligen dårskap inför Gud. Det står skrivet: Han fångar de visa i deras slughet Job 5:13 
och vidare: Herren känner de mänskligt visas tankar, han vet att de är tomma. Ps 94:11 
Därför ska ingen skryta över människor era mänskliga ledare, för det är faktiskt som era filosofer säger att ”allt är ert”: 
Paulus, Apollos och Kefas Petrus, världen (universum), liv och död, nutid och framtid, allt är ert. Paulus använder en väl avvägd ironi genom att låna uttrycket ”allt är ert” från de samtida populärfilosofierna. Stoiker och kyniker hävdade nämligen att även om de inte ägde någonting, tillhörde hela världen dem, eftersom de var vän med gudarna som ägde världen. Paulus avslöjar korintiernas brist på egentlig vishet för att om hela världen tillhörde dem fanns det ingen anledning att tala om att de tillhörde olika lärare. 
Ni tillhör den Smorde (Messias, Kristus), och den Smorde tillhör Gud. 
