Domarboken.
8.
Och Efraims män sa till honom: ”Varför har du behandlat oss på detta sätt? Varför kallade du inte på oss när du gick för att strida med Midjan?” Och de grälade allvarligt med honom. 
Och han sa till dem: ”Vad har jag gjort i jämförelse med er? Är inte Efraims insamlande efterskörd av vindruvor bättre än Aviezers vinskörd? 
Gud (Elohim) har gett i er hand Midjans furstar Orev och Zeev, och vad kunde jag göra i jämförelse med er?” Då avtog deras vrede mot honom, när han talade dessa ord. 
Och Gideon kom till Jordan och gick över, han och hans 300 män som var med honom, svaga, men förföljde fortfarande midjaniterna. 
Och han sa till Sukkots män: ”Ge, jag ber er, brödkakor till folket som följer mig, för de är svaga och jag jagar efter Zevach och Tsalmunna, Midjans kungar.” 
Men Sukkots furstar sa: ”Varför ska vi ge bröd till din armé? Är Zevach och Tsalmunna tillfångatagna (är deras händer i dina händer)?” 
Och Gideon sa: ”Därför när Herren (Jahveh) har gett Zevach och Tsalmunna i min hand, då ska jag riva ert kött (era kroppar) med öknens törne och med tistlar (hebr. barkanim).” 
Och han Gideon och hans 300 män gick upp därifrån till Penoel en stad vid floden Jabbok, på östra sidan av Jordanfloden och talade (ställde samma fråga) till dem, men Penoels män svarade honom på samma sätt som männen i Sukkot hade svarat. Ordet för män är här båda gångerna uttrycket för en bräcklig människa 
Och han talade även till Penoels män och sa: ”När jag kommer tillbaka i frid (shalom) ska jag bryta ner detta torn.” 
Och Zevach och Tsalmunna var i Qarqor 8 km öster om Sukkot och deras armé med dem omkring 15 000 män, alla som var kvar av hela österns söners armé, för 120 000 män som drog svärd hade fallit (stupat). 
Och Gideon gick upp längs deras väg som bor i tält rutten som karavaner och nomader tog öster om Novach och Jogbeha och slog hären med överraskning, för hären var trodde sig vara trygg. 
Och Zevach och Tsalmunna flydde och han jagade efter dem, och han tog Midjans två kungar, Zevach och Tsalmunna, och gjorde hela hären modfälld. 
Och Gideon, Joashs son, återvände från striden från bestigningen av Cheres. 
Och han fångade en av Sukkots unga män och frågade honom, och han skrev ner till honom Sukkots furstar och dess äldste, 77 män. 
Och han kom till Sukkots män och sa: ”Se, Zevach och Tsalmunna om vilka ni hånade och sa: ”Är Zevach och Tsalmunnas händer i din makt så att vi ska ge bröd till din armé?” 
Och han tog stadens äldste och öknens törne och tistlar (hebr. barkanim) och med dem lät han Sukkots män bli väl förtrogna (de fick fysiskt lära känna riset). 
Och han bröt ner Penoels torn och slog stadens män. 
Och han sa till Zevach och Tsalmunna: ”Var är männen som ni slog i Tavor?” Och de svarade: ”Som du är, så var de, var och en såg ut som en kungason.” 
Och han sa: ”De var mina bröder, min mors söner, Herren (Jahveh) lever, om ni hade räddat dem levande skulle jag inte slå er.” 
Sedan sa han till Jeter, sin förstfödde: ”Upp och slå dem.” Men ynglingen drog inte sitt svärd för han var rädd eftersom han var en yngling. 
Och Zevach och Tsalmunna sa till Gideon: ”Stå upp du och fall över oss – för som mannen är så är hans styrka.” Och Gideon steg upp och slog dödade Zevach och Tsalmunna och tog månsmyckena från deras kamelers nackar. Det hebreiska ordet saharon betyder ”små månar” och är benämningen på en halsprydnad som bars av män och kvinnor, men även smyckade kameler (Dom 8:26; Jes 3:18). Förmodligen fanns det guld i de utsmyckningar som deras kameler hade. I vers 25-26 nämns att kamelernas halskedjor var gjorda av guld. 
Och Israels män sa till Gideon: ”Regera du över oss, du och även din son och även dina söners söner, för du har räddat oss ur midjaniternas hand.” 
Och Gideon sa till dem: ”Jag ska inte regera över er och inte heller mina söner ska regera över er, Herren (Jahveh) ska regera över er.” 
Och Gideon sa till dem: ”Jag vill framlägga ett önskemål till er, att ni var och en ska ge mig en öronring från sitt byte.” För de hade öronringar av guld eftersom de var ismaeliter folkslag relaterat till midjaniterna, se 1 Mos 37:25-28. 
Och de israeliterna svarade: ”Vi vill gärna ge dem.” Och de spred ut en mantel och var och en kastade öronringarna från sitt byte. 
Och guldvikten på öronringarna som han bad om var 1 700 shekel 20 kg guld. Förutom månsmyckena (hebr. saharon) och hängsmyckena (örhängena) och de purpurfärgade dräkterna som var på Midjans kungar, och förutom kedjorna som hade suttit kring halsen på deras kameler. 
Och Gideon gjorde därav en efod kanske en avbild av en överstepräst; för att avgöra Guds vilja, se 2 Mos 29:2-5 och placerade den i sin stad, i Ofra, och hela Israel gick efter den (ordagrant: prostituerade sig med den) och den blev en snara för Gideon och för hans hus. 
Så blev Midjan kuvade (de tvingades böja sina knän – hebr. kana) inför Israels söner och de lyfte inte längre upp sina huvuden. Och landet hade ro i 40 år i Gideons dagar. 
Och Jerubaal annat namn för Gideon; Dom 6:32, Joashs son, gick och bodde i sitt eget hus. 
Och Gideon hade 70 söner som hade gått ut (fötts) från hans länder, för han hade många fruar. 
Och hans konkubin som var i Shechem nuvarande Nablus i Samarien, se 1 Mos 12:6 födde också en son till honom och hon gav (kallade) honom namnet Avimelech. Avimelech betyder ”min far är kung”. Detta måste vara hans mors önskan och hur hon såg på Gideon. Gideon själv vägrade att vara en kung, se vers 23, så namnet är i den meningen en lögn, men kan vara ett uttryck för hans mors utopi eller önskan. 
Och Gideon, Joashs son, dog i en god ålder och begravdes i Joashs, hans fars, grav i aviezriternas Ofra. 
Och det skedde så snart Gideon var död, att Israels söner åter gick iväg efter baalerna och gjorde Baal-brit till sin gud (elohim). Baal-brit betyder: förbundets Baal, jfr med El-brit förbundets gud” i Dom 9:46. 
Men Israels söner kom inte ihåg Herren (Jahveh) sin Gud (Elohim), som hade gett i deras hand alla deras fiender på alla sidor. 
Och de visade ingen nåd (omsorgsfull kärlek – hebr. chesed) mot Jerubaals hus, Gideon, efter allt det goda som han visat mot Israel. 
