Psaltaren.
138.
Av (för) David. ______ Jag vill tacka med öppna händer – prisa, hylla och erkänna dig av hela mitt hjärta, lovsjunga dig inför gudarna (elohim). Kan syfta på den himmelska änglahären, hedniska avgudar eller Guds råd, se Ps 82:1. 
Jag vill tillbe, vänd mot ditt heliga tempel, och tacka med öppna händer – prisa, hylla och erkänna ditt namn för din nåd (omsorgsfulla kärlek) och din sanning. Genom hela Bibeln är nåd och sanning följeslagare, se 2 Sam 15:20; Ords 16:6; Ps 85:11; Joh 1:14. Första gången dessa ord nämns tillsammans är i Guds eget vittnesbörd, se 2 Mos 34:6. Nåd utan sanning blir uddlös, medan sanning utan nåd blir obarmhärtig. Det behövs både nåd och sanning, och nåden kommer alltid först. För du har gjort ditt löftesord och ditt namn större än allt! Du har överträffat allt! 
Den dag jag ropade (höjde min röst i bön), svarade du mig; du stärkte mig (gav mig frimodighet) med din styrka i mitt inre (min själ). 
Alla jordens kungar ska tacka med öppna händer – prisa, hylla och erkänna dig, Herre (Jahveh), när de hör orden från din mun. 
De ska sjunga om Herrens (Jahvehs) vägar, för Herrens (Jahvehs) härlighet är stor (en fullständigt mättad gudsnärvaro, Guds ära och tyngd är stor). 
Även om Herren (Jahveh) är upphöjd, ser han till den ringe (den som är långt ner) för den ödmjuke in i gemenskap med honom, men den högmodige känner han bara på långt avstånd. 
Även om jag går genom nöd (svårigheter, problem) så håller du mig vid liv (ger du mig liv, styrka och kraft); du sträcker ut din hand mot mina fienders vrede. Din högra hand räddar (frälser) mig. 
Herren (Jahveh) ska fullborda sitt verk för mig. Herre (Jahveh), din nåd (omsorgsfulla kärlek) varar för evigt; överge inte (upphör inte med) dina händers verk. 
