Jeremia.
13.
Så säger Herren (Jahveh) till mig: ”Gå och ta dig en linnegördel och sätt den på dina länder och låt den inte komma i vatten.” 
Och jag tog mig en linnegördel efter Herrens (Jahvehs) ord och satte den på mina länder. 
Och Herrens (Jahvehs) ord kom till mig en andra gång och han sa: 
”Ta gördeln som du har tagit dig, som är på dina länder och stig upp. Gå till Perata och göm den där i en klyfta i berget.” 
Och jag gick och gömde den i Perata som Herren (Jahveh) befallt mig. 
Och det skedde efter många dagar att Herren (Jahveh) sa till mig: ”Stig upp, gå till Perata och ta gördeln därifrån, som jag befallde dig att gömma där.” 
Och jag gick till Perata och grävde och tog gördeln från platsen där jag hade gömt den. Och se, gördeln var fördärvad, den var inte duglig till något. 
Och Herrens (Jahvehs) ord kom till mig. Han sa: 
Så säger Herren (Jahveh): På detta sätt ska jag göra oduglig Juda stolthet och Jerusalems stora stolthet. 
Detta onda folk som vägrar att lyssna till mina ord, som vandrar i sitt hjärtas envishet och har gått efter andra gudar till att tjäna dem och till att tillbe dem, det ska bli som denna gördel, som inte duger till någonting. 
För som gördeln omsluter en mans höfter, så har jag låtit mig omslutas av hela Israels hus, och hela Juda hus, förkunnar (säger, proklamerar) Herren (Jahveh), för att de ska vara ett folk åt mig och till ett namn och till en ära och till en härlighet. Men de vill inte lyssna. 
Och du ska säga dessa ord till dem: Så säger Herren (Jahveh), Israels Gud (Elohim): ”Varje krus är fyllt med vin.” Och när de säger till dig: ”Vet vi inte att varje krus är fyllt med vin?” 
Då ska du säga till dem: Så säger Herren (Jahveh): Se, jag ska fylla landets alla invånare, kungarna som sitter på Davids tron och prästerna och profeterna och alla Jerusalems invånare, med berusning. 
Och jag ska slå dem en man mot hans bror och fäderna och sönerna tillsammans, förkunnar (säger, proklamerar) Herren (Jahveh). Jag ska inte ha medömkan och inte skona och inte ha förbarmande, utan fullständigt förgöra dem. 
Lyssna och ge era öron, var inte stolta eftersom Herren (Jahveh) har talat. 
Ge ära till Herren er Gud (Jahveh Elohim) innan det blir mörkt och innan er fot snubblar i skymningen medan ni söker efter ljus, han vänder det till dödens skugga och gör ett tjockt mörker. 
Och om ni inte lyssnar till det kommer min själ att gråta över er stolthet i hemlighet och mina ögon kommer att gråta och gråta och rinna i tårar, eftersom Herrens (Jahvehs) hjord har burits bort i fångenskap. 
Säg till kungen och till drottningmodern: ”Sätt er ner lågt ett uttryck för sorg eller ödmjukhet, för era huvudens kronor har kommit ner, era vackra kronor.” 
Städerna i söder (Negev) är stängda och där är ingen som öppnar dem, hela Juda har burits bort i fångenskap, det är fullständigt bortburet i fångenskap. 
Lyft upp era ögon och se dem som kommer från norr, var är hjorden som gavs dig, din vackra hjord? 
Vad ska du säga eftersom de utses över dig, dem du har fostrat åt dig sätts över dig, vännerna blir till ditt huvud? Ska inte smärta övermanna dig, som smärtan hos en kvinna i födslovånda? 
Och om du säger i ditt hjärta: ”Varför har dessa ting drabbat mig?” För myckenheten i dina synder drogs dina kjolar upp och din kropp (häl) skändades (blottades). 
Kan en kushit en etiopier som är mörkhyad ändra sin hud eller leoparden ändra – ta bort sina svarta sina fläckar? Även ni kan göra det rätta, som är vana att göra ont. 
Därför ska jag förskingra dem som agnarna som far iväg med öknens vindar. 
Detta är din lott som är utmätt åt dig från mig, förkunnar (säger, proklamerar) Herren (Jahveh), eftersom du har glömt mig och förlitat dig på lögn. 
Därför ska jag dra upp dina kjolar över ditt ansikte, så din skam ska bli synlig. 
Dina äktenskapsbrott och ditt gnäggande, din skamlösa prostitution, på fältets kullar har jag sett dina osmakliga handlingar. Ve över dig, Jerusalem! Du ska inte göras ren. När ska det någonsin ske? 
