Ester.
2.
Efter dessa händelser när kung Ahasveros (Xerxes) vrede hade lagt sig, kom han ihåg Vashti och vad hon hade gjort och vad som hade bestämts om henne. Här anar man att kungen funderar lite på om han möjligen tagit i för hårt, i ordet zachar – minnas, komma ihåg, ligger en positiv grundton som anger att han egentligen inte har slutat att älska Vashti. 
Då sa kungens tjänare som fanns hos honom: ”Låt dem för kungens räkning söka efter vackra, unga jungfrur. 
Må kungen utse ämbetsmän i sitt rikes alla provinser så att de kan samla varje ung kvinna – jungfru, som ser bra ut – till palatset i Susa, till kvinnornas hus – under överinseende av Hege, kungens eunuck som ansvarar för kvinnorna – och ge dem skönhetsbehandlingar. 
Låt sedan den unga kvinna som behagar kungen bli drottning i Vashtis ställe.” Detta råd gillades av kungen och han gjorde så. Innan Ester kan introduceras presenteras Mordochaj. Detta är hans babyloniska namn och det har troligtvis sitt ursprung i den babyloniska skaparguden Marduk, men namnet kan också ha persiskt ursprung med betydelsen liten pojke. Troligtvis hade han även ett hebreiskt namn, se Dan 1:7; Est 2:7. 
Det fanns en viss jude i Susas slott som hette Mordochaj. Han var son till Jair, son till Shimei, son till Kish vilket visar att han var från Sauls släkt, se 1 Sam 9:1-3; 2 Sam 16:5. Han var en benjaminit 
som hade förts bort från Jerusalem med de fångar som fördes bort med Jekonja (hebr. Jechonjah), Juda kung, när han förts bort av Nebukadnessar, Babels kung år 597 f.Kr., se 2 Kung 24:8-17. 
Han stöttade Hadassa – dvs. Ester – sin farbrors dotter, för hon hade varken far eller mor. Och den unga kvinnan var vacker med fina former och behaglig att se på. När hennes far och mor dött, hade Mordochaj tagit (adopterat) henne som sin egen dotter. Esters judiska namn var Hadassa som betyder ”Myrten”. Det är en växt som förknippas med bröllop och är ännu en av bokens dolda profetiska budskap – redan i hennes namn anas att hon ska bli brud. Hennes persiska namn Ester, som betyder ”stjärna”, kommer från samma rot som den babyloniske kärleksgudinnan Ishtars namn. Ester var kusin till Mordochaj. 
Så kom det sig att när kungens befallning och förordning (påbud, dekret, lag) blev offentlig och när många unga kvinnor (jungfrur) samlats ihop till Susas slott, under Heges vård, att också Ester togs (hämtades) till kungens slott och överlämnades åt Hege, väktaren över kvinnorna. Enligt den judiske historiken Josefus var det 400 jungfrur. 
Jungfrun Ester behagade honom Hege och hon vann hans välvilja (blev vänligt bemött). Han gav henne omgående hennes skönhetsbehandlingar rengörande behandlingar; med tvål, salvor och parfymer och hennes ranson troligen den kost hon blev tilldelad och de sju tärnorna som var utvalda för henne från kungens hus (hushåll) och han flyttade henne och hennes tärnor till den bästa platsen i kvinnornas hus. 
Ester hade inte avslöjat vilket folk eller vilken släkt hon kom ifrån, eftersom Mordochaj hade sagt till henne att inte berätta det. 
Varje dag vandrade Mordochaj fram och tillbaka utanför gården till kvinnornas hus för att få veta om Ester hade det bra och vad som hände (hur man gjorde med) henne. 
Turen kom för varje jungfru att gå in till Ahasveros (Xerxes), efter att allting blivit gjort för henne i enlighet med lagen för kvinnorna, tolv månader varade deras dagar med smörjelse (skönhetsbehandlingar). Det var sex månader med myrraolja och sex månader med söta dofter och med andra krämer för kvinnorna. 
När jungfrurna skulle gå in till kungen fick de ta med sig allt som de önskade från kvinnornas hus till kungens hus och det gavs till dem. 
Hon gick på kvällen och på morgonen återvände hon till det andra kvinnohuset, under överinseende av Shaashgaz, kungens kammarherre som ansvarade för konkubinerna bihustrur; kungens hustrur med lägre rang än drottningen. Hon kom inte till kungen igen om inte kungen fann sådant behag i henne att hon kallades med namn. 
När det nu blev Esters tur, dotter till Avichajil, Mordochajs farbror, han som hade tagit henne som sin dotter, när hennes tur hade kommit att gå in till kungen, önskade hon ingenting förutom det som Hege, kungens kammarherre och väktaren över kvinnorna, rekommenderade. Och Ester fann nåd (favör – hebr. chen) hos alla som såg på henne. 
Ester fördes till kung Ahasveros (Xerxes), till hans kungliga hus, i den 10:e månaden, som är månaden tevet dec/jan, i kungens 7:e regeringsår. Ester blir drottning december 479 f.Kr. eller januari 478 f.Kr., fyra år efter att den tidigare drottningen Vashti blivit avsatt. Ester tillträder antingen i slutet av Persiens andra krig med grekerna eller under tiden det pågår. Invasionen inleddes våren 480 f.Kr. 
Kungen älskade Ester mer än (över) alla andra kvinnor och hon fick (fann) nåd (oförtjänt kärlek; favör – hebr. chen) och nåd (barmhärtighet, omsorgsfull kärlek – hebr. chesed) inför honom, mer än alla jungfrur. Två olika ord för nåd förstärker Esters utstrålning, som har sin källa i hennes gudstro. Han satte den kungliga kronan på hennes huvud och gjorde henne till drottning i Vashtis ställe. 
Sedan ordnade (gjorde) kungen en bankett (stor fest) för alla sina furstar och tjänare – han kallade den Esters bankett – och han utlyste en helgdag i provinserna och gav gåvor som det anstår en rik kung. 
När jungfrurna samlades en andra gång och Mordochaj satt i kungens port, 
hade Ester fortfarande inte berättat om sin släkt eller sitt folk (sin härkomst), såsom Mordochaj hade bett henne, eftersom Ester följde Mordochajs råd precis som när hon växte upp hos honom. 
I dessa dagar (vid den tiden) när Mordochaj satt i kungens port, blev Bigtan och Teresh, två av kungens eunucker (kammarherrar) som höll vakt vid tröskeln till kungens sängkammare, uppretade på något kungen sagt eller gjort och sökte ett tillfälle att lägga sina händer på (döda) kung Ahasveros (Xerxes). Troligtvis var det kungens skilsmässa med Vashti som var grunden för deras missnöje. De var eunucker och fanns nära drottning Vashti (Est 1:10-11) och kunde lätt ta anstöt av Ahasveros handlande. Bigtan kallas Bigta i Est 1:10, namnet betyder ”i vinpressen”. Teresh nämns bara här och i Est 6:2, hans namn betyder ”strikthet”. Sammansvärjningar var vanliga företeelser i Persien. Ahasveros mördades till slut av Artabanus, vaktkaptenen, och Aspamitras, en kammarherre och eunuck. 
När denna sak blev känd för Mordochaj berättade han detta för drottning Ester och Ester talade om det för kungen i Mordochajs namn. 
När saken undersöktes fann man att det var så och de båda Bigtan och Teresh blev hängda på trä (spetsade på pålar), och det skrevs in i kungens krönika. 
