Nehemja.
7.
När nu muren var byggd och jag hade satt in dörrarna, och portvakterna och sångarna och leviterna var utsedda (tjänsterna var tillsatta), 
då satte jag min bror Chanani att ansvara över Jerusalem, tillsammans med Chananja, ståthållaren på fästningen (borgen, slottet), för han var en pålitlig man och fruktade (vördade) Gud (Elohim) mer än många andra. Uttrycket ”broder” kan användas både om biologisk bror och landsman. Eftersom Chanani nämns ”broder” både här och i Neh 1:2 och Chananja inte har den titeln (fast han också är en landsman) är det troligt att Chanani är Nehemjas biologiska bror. 
Jag sa till dem: ”Låt inte portarna till Jerusalem öppnas förrän solen har blivit varm (gått upp ordentligt över horisonten). Medan de fortfarande står på vakt (innan de avslutar sin tjänst för dagen) ska de stänga och regla dörrarna. Utse också invånare i Jerusalem till vakter, var och en för sin egen väkt och var och en mittemot sitt eget hus.” Dygnet var indelat i olika väkter, då man avlöste varandra. 
Staden var stor (till ytan) men invånarna var få därinne och husen var inte renoverade. 
Därför lade min Gud (Elohim) på mitt hjärta att samla ihop furstarna, ledarna och folket, så att de kunde bli räknade efter sina släkter. Jag fann en bok med släkterna som kom upp i det första (återvändandet) och däri fann jag skrivet: 
Detta är folket i provinsen som återvände från fångenskapen i exil, som Nebukadnessar, kungen i Babylon, hade fört bort och som återvände till Jerusalem och Juda, var och en till sin egen hemstad. 
De som kom med Serubbabel var Jeshoa, Nehemja, Asarja, Raamja, Nachamani, Mordochaj, Bilshan, Mispperet, Bigvaj, Nechom, Baana. Antalet människor av Israels folk var: 
Paroshs söner: 2 172 
Shefatejas söner: 372 
Arachs söner: 652 
Pachat-Moabs söner, från Jeshoa och Joavs söner: 2 818 
Elams söner: 1 254 
Zattos söner: 845 
Zakkajs söner: 760 
Binnojs söner: 648 
Bevajs söner: 628 
Azeggads söner: 2 328 
Adonikams söner: 667 
Bigvajs söner: 2 067 
Adins söner: 655 
Aters söner från Chizkija: 98 
Chashums söner: 328 
Betsajs söner: 324 
Charifs söner: 112 
Givons söner: 95 I vers 8-25 används ordet bnei för söner, från vers 26-33 används ordet anashei som översätts ”människor” eller ”folk”. Från vers 34 används åter bnei fram till vers 63 
Betlehems och Netofas folk: 188 
Anatots folk: 128 
Betazmavets folk: 42 
Kirjat Jearims, Kefiras och Beerots folk: 743 
Ramas och Gevas folk: 621 
Michmas folk: 122 
Betels och Ais folk: 123 
Det övriga Nevos folk: 52 
Det övriga Elams söner: 1 254 
Charims söner: 320 
Jerikos söner: 345 
Lods, Chadids och Onos söner: 721 
Senaas söner: 3 930 
Prästerna: Jedajas söner av Jeshoas hus: 973 
Immers söner: 1 052 
Pashchors söner: 1 247 
Charims söner: 1 017 
Leviterna: Jeshoas söner från Kadmiel från Hodevas söner: 74 
Sångarna: Asafs söner: 148 
Dörrvaktarna: Shalloms söner, Aters söner, Talmons söner, Akkovs söner, Chatitas söner och Shovajs söner: 138 
Detta är tempeltjänarna netinimerna, som betyder ”givna åt” eller ”avskilda för”, dvs. har fått uppdrag att hjälpa leviterna med enklare uppgifter som att hämta vatten och hugga ved, se Jos 9:26-27: Tsichas söner, Chasufas söner, Tabbaots söner, 
Keros söner, Sias söner, Padons söner, 
Levanas söner, Chagavas söner, Shalmajs söner, 
Chanans söner, Giddels söner, Gachars söner, 
Reajas söner, Retsins söner, Nekodas söner, 
Gazzams söner, Uzzas söner, Paseach söner, 
Besajs söner, Meonims söner, Nefishesims söner, 
Bakboks söner, Chakofas söner, Charchors söner, 
Batselits söner, Mechidas söner, Charshas söner, 
Barkos söner, Siseras söner, Temachs söner, 
Netsiachs söner, Chatifas söner. 
Salomos tjänares söner: Sotajs söner, Soferets söner, Peridas söner, 
Jalas söner, Darkons söner, Giddels söner, 
Shefatejas söner, Chattils söner, Pocheret-Hatsvajims söner, Amons söner. 
Alla tempeltjänare netinimerna och sönerna till Salomos tjänare: 392. 
Dessa var de som gick upp från Tel-Melach, Cherov-Addon (Cherov, den starke) och Immer, men de kunde inte berätta om (redogöra för) sina fäders hus, inte för sin säd (genealogi), huruvida de var israeliter. 
Delajas söner, Tobias (hebr. Tovijahos) söner, Nekodas söner 642. 
Av prästerna: Chavajas söner, Hakkots söner, Barzillajs söner, som tog en hustru från Barzillajs döttrar, gileaditen, och sedan tog deras familjenamn. 
Dessa sökte efter sina uppteckningar, sitt släktskap (förfädernas namn), men kunde inte finna dem. Därför ansågs de orena och skiljdes från prästerskapet. 
Och Tirshata sa till dem att de inte skulle äta av det heliga (de delar av offerdjuren som tillhörde prästen) förrän det kom en präst (överstepräst) med Urim och Tummim som genom denna lott kunde avgöra om de var äkta präster eller inte. Urim och Tummim var namnet på de två föremål (troligtvis två mindre stenar eller stavar) som prästen bar i sin prästsköld och som troligtvis användes för att kasta lott, se 2 Mos 28:30; 1 Sam 14:42. 
Hela gruppen (församlingen) utgjorde sammanlagt 42 360, 
förutom deras 7 337 tjänare och tjänarinnor, och de hade dessutom 245 manliga och kvinnliga sångare. 
Vers 68 saknas i vissa hebreiska manuskript, men vissa översättningar har lagt till material från Esra 2:66 där det står: ”De hade 736 hästar, 245 mulåsnor.” 
De hade även 435 kameler och 6 720 åsnor. 
En del av familjernas överhuvuden bidrog till arbetet. Ståthållaren gav till skattsamlingen: 1 000 gulddrachmer Drachmer var ett guldmynt introducerat av Darius I, det motsvarade 1/60 mina eller 8,5 gram. Totala vikten guld var alltså 8,5 kg. 50 skålar 500 prästskrudar 
Några av familjernas överhuvuden gav till skattsamlingen till arbetet: 20 000 gulddrachmer 170 kg guld 2 200 silverminor 1 200 kg silver 
Det övriga folket gav: 20 000 gulddrachmer 170 kg guld 2 000 silverminor 1 000 kg silver 67 prästskrudar 
Prästerna och leviterna och portvakterna och sångarna och en del av folket och tempeltjänarna netinimerna och hela Israel bodde i sina städer. När den 7:e månaden tishri – sept/okt kom var hela Israels hus i sina städer. Det har nu troligtvis gått ett halvår sedan Nehemja kom till Jerusalem våren 445 f.Kr., se Neh 2:1, 11. 
