1 Moseboken.
10.
Detta är Noas (hebr. Noachs) söners fortsatta historia (deras genealogi/släkttavla – hebr. toledot), Shem (Sem), Cham (Ham) och Jafet. Söner föddes till dem Noas tre söner efter floden. Noas tre söner var:  - Jafet – troligtvis äldste sonen, se 1 Mos 10:21. Han föddes när Noa var 500 år gammal, se 1 Mos 5:32.  - Shem (Sem) – troligtvis mellansonen. Han var 100 år gammal två år efter floden, se 1 Mos 11:10. Eftersom floden kom när Noa var 600 år, måste han varit född när Noa var 502 år, och är alltså två år yngre än Jafet. Anledningen till att han nämns först i alla uppräkningar, här i vers 1 och i 1 Mos 5:32; 6:10; 7:13; 1 Krön 1:4, är att hans släktträd leder till Abraham och slutligen till Messias, se Luk 3:34-36!  - Cham (Ham) – den yngste sonen, se 1 Mos 9:24. Hur mycket yngre han är anges inte, men han var född före floden. I vers 1 var ordningen Shem, Cham och Jafet. När deras släktled beskrivs nedan i vers 2-32 blir ordningen omvänd med först Jafet (vers 2), sedan Cham (vers 6) och sist Shem (vers 21). Det är ett typiskt kiastiskt mönster i flera led som gör att berättelsen om Babels torn, se 1 Mos 11:1-9, ramas in av Shems släkttavla som fortsätter i 1 Mos 11:10-26. Totalt 14 ättlingar till Jafet nämns. Jafets söner är huvudsakligen folken i norr och väster, i Mindre Asien och på Medelhavets öar och kuster. Det motsvarar dagens Europa och även delar av norra Mellanöstern. 
Jafets söner var: Gomer kimmererna vid Svarta havet; nuvarande Turkiet och Magog kring Svarta havet, nuvarande Georgien och Madaj förfader till mederna; sydväst om Kaspiska havet; området kring nuvarande Teheran i Iran och Javan jonierna, grekerna; Grekland och Tubal (hebr. Toval) folk i östra Mindre Asien; nuvarande centrala Turkiet och Meshech folk i östra Mindre Asien och Tiras nuvarande Italien. 
Gomers söner var: Ashekkenaz kanske skyterna; vid Svarta havet och Rifat och Togarma folk i östra Mindre Asien; nuvarande Turkiet. 
Javans söner var: Elisha folkslag på ön Cypern och Tarshish ett fenikiskt folk från västra Medelhavet, Spanien, osv., Kittim folkslag på ön Cypern och Dodanim rodaneerna, folkslag på ön Rhodos, se 1 Krön 1:7. 
Från dessa blev öarnas folk (kustregionernas folkslag – hebr. i ha-goj) uppdelade (har de utbretts) i sina länder (områden – hebr. erets), var och en efter sitt språk och efter sina familjer (släkter – hebr. mishpachah), bland sina folk (hebr. goj). Dessa kan syfta på Javans söner (vers 4) men troligtvis är det alla Jafets söner som åsyftas (vers 2-4). Ländernas öar skulle kunna syfta på kontinenterna, men här finns även en bildlig tolkning att varje nation är en egen ”ö” som integrerar med andra nationer. Hebr. goj syftar på ett folk som bor på en viss plats, det kan innehålla olika etniska folkgrupper, men ofta är det en folkgrupp. Den grekiska formen av Jafet är Iapetos, och enligt grekisk tradition är det grekernas förfader. Det hebreiska namnet Javan betyder ”ung” men också landet Grekland, se Dan 8:21; 10:20. Jafet är alltså troligtvis förfader till ”sjöfolken” som spred ut sig runt Medelhavet. Totalt 30 ättlingar till Cham (Ham) nämns. Chams söner rör sig främst sydväst mot Egypten och norra Afrika, men även arabiska halvön. Kanaan (som bodde i Kanaans land som israeliterna intog) hör även till denna grupp. 
Chams (Hams) söner var: Kush betyder ”svart”; motsvarar det afrikanska riket Nubien; nuvarande södra Egypten, Etiopien och Sudan och Mitsrajim Egypten och Put (hebr. Pot) motsvarar nuvarande Libyen, se Jer 46:9; Hes 30:5; 38:4-6 och Kanaan nuvarande Israel. 
Chams första son Kushs söner var: Seva (Seba) övre Egypten (södra Egypten) och Havila (hebr. Chavila) ismaeliterna, se 1 Mos 25:18; östra Arabien och Persiska viken och Savetta folk i Arabien och Raama folk i Arabien och Savettecha. Kushs fjärde son Raamas söner var: Sheva betyder ”sju” eller ”ed”; troligtvis Saba i nuvarande Jemen eller Aksum i Etiopien och Dedan folk i Arabien; nuvarande Saudiarabien. 
Kush Chams första son, se vers 6 födde Nimrod. Han blev en mäktig på jorden. Namnet Nimrod härstammar från verbet marad som betyder ”att göra uppror” och förknippas med Babels torn, se 1 Mos 11:1-9, se även 1 Krön 1:10; Mika 5:5. 
Han var en mäktig (våldsam) jägare inför Herrens (Jahvehs) ansikte. Därför finns talesättet: ”Likt Nimrod, en mäktig jägare inför Herren (Jahveh).” 
Och det förnämsta (de första – hebr. reshit) i hans kungarike var de fyra städerna Babylon och Erech och Akkad och Chalne i Shinars land. 
Från det landet kom Ashor fram och byggde Nineve och staden Rechovot och Kalach 
och Resen mellan Nineve och Kalach (Nimrod), som är en stor stad. 
Mitsrajim Chams andra son, vers 6 fick: Lodim och Anamim och Lehavim och Nafettuchim 
och Patrusim och Kasluchim, som blev (stamfar till) filistéerna, och Kafettorim. 
Kanaan Chams fjärde son som Noa förbannade, se 1 Mos 9:25-27 fick: Sidon hebr. Tsidon, från verbet tsod att jaga/fiska; även namnet på kuststaden Sidon i nuvarande Libanon, hans förstfödde, och Chet förfader till hettiterna, 
och jevusiterna (jebuséerna – hebr. jevosi) folket som bodde i Jerusalem innan israeliterna kom dit och amoréerna (hebr. emori) och girgaseerna (hebr. girgashi) 
och hivéerna och arkiterna fenikiskt folk och siniterna fenikiskt folk 
och arvaditerna fenikiskt folk och tsemariterna fenikiskt folk och hammatiterna fenikiskt folk. Dessa folk bodde i landet innan israeliterna kom dit. Därefter blev kanaanéernas familjer (klaner) utspridda (långt utanför sina tidigare gränser). 
Kanaanéernas gränser sträckte sig från Sidon kuststaden i Syrien i norr, ner mot Gerar, till Gaza i söder vidare bort mot Sodom och Gomorra och Admah betyder: röd jord och Tsevojim betyder: gaseller ända till Lasha. 
Detta är Chams (Hams) söner efter deras familjer, efter deras språk i sina landområden och i sina folkslag. Totalt 26 ättlingar till Shem nämns. Till Sems söner (”semiterna”) hör hebréerna (Evers ättlingar, se vers 21), araméerna, assyrierna m.fl. Områdena de rör sig till är främst österut och motsvarar Mesopotamien och Arabien. Introduktionen till Shem är annorlunda än för hans bröder Jafet och Chem (vers 2 och 6) där det bara står ”Jafets söner” och ”Chems söner”. Här betonas denna del av släktträdet genom att ha en längre skrivning ”till Shem föddes barn”. Det är via Shem, Arppacheshad, Shelach, Ever, Peleg som sedan Abraham kommer födas. Redan i inledningen betonas Ever som är den fjärde generationen från Noa, det släktled som kommer leda fram till Abraham och Messias. 
Till Shem föddes också barn. Shem var förfader till alla Evers barn fyra generationer framåt, se vers 24-25, ordet betyder ”gå över” och har gett upphov till ordet ”hebré” och Jafets bror den äldre. Ordagrant avslutas den hebreiska meningen med ”broder Jafet äldre”. Det går att tolka det hebreiska adjektivet hagadol så betydelsen blir: ”Jafet var den äldre brodern”. Så gör den grekiska översättningen Septuaginta och många judiska rabbiner. Andra tolkar frasen som ”Jafets äldre broder” och att det är Shem som är Jafets äldre broder. Liknande formulering finns i Dom 1:13 där Kenas är Kalebs yngre bror. Den syriska, latinska och många moderna översättningar väljer denna tolkning. Kärnbibeln lutar sig mot 1 Mos 11:10 och 1 Mos 11:26 där det verkar som om Jafet är äldst, se även vers 1. 
Shems barn var: Elam elamiterna; öster om Tigris och Ashor assyrierna och Arppacheshad babylonierna? och Lod och Aram araméerna; Syrien. 
Arams söner var: Us (hebr. Ots) och Chol och Geter och Mash. 
Arppacheshad Chems tredje son, se vers 22 fick: Shelach. Shelach fick: Ever ”hebréerna”. 
Till Ever föddes två söner: Namnet på den ena var Peleg snarlikt ordet för ”delad”, för under hans dagar delades (hebr. pilag) jorden, och hans bror hette Joktan. Pelegs fortsatta släktled fortsätter i 1 Mos 11:16-26 och leder fram till Abrahams far Tera. Peleg betyder delning. Det skulle mycket väl kunna vara så att det som står här, att jorden delades under hans dagar, kan syfta på uppdelningen av Pangea i de olika kontinenterna med hav emellan, som vi känner dem idag. I så fall inträffade denna delning ungefär 100 år efter floden. Se även slutet på vers 32. 
Evers andra son Joktan fick: Almodad och Shelef och Chatsarmavet folk i Sydarabien och Jerach 
och Hadoram och Ozal och Dikla 
och Oval och Avimael och Sheva 
och Ofir och Havila (hebr. Chavila) och Jovav, alla dessa var Joktans söner. 
De hade sina boplatser från Mesha som går mot Sefar till bergen i öster. Här används hebr. kedem för öster. Det är ett rikt ord som inte bara har betydelsen av ett väderstreck utan också används för att beteckna när en människa gör bokslut i sitt liv och ser både bakåt och framåt. Vi får göra upp med det som har varit och se visioner och planera för framtiden i detta väderstreck. Det finns också mycket annat knutet till öster som soluppgången med alla dess typologier, morgonstjärnan i öster och så vidare. 
Detta vers 22-30 är Shems söner efter deras familjer, efter deras språk i sina landområden och i sina folkslag. Denna vers avslutar och ramar in stycket om Shems söner. 
Detta vers 1-30 är Noas söners familjer, efter släktled (hebr. toledot) plural i deras folk. Och från dessa finns de folk som utbrett sig på jorden efter floden. Denna vers ramar in hela kapitlet om Noas söner. Frasen och den avslutande refrängen ”efter deras språk i sina landområden och i sina länder” återkommer i vers 5, 20 och 31. 
