2 Korintierbrevet.
9.
När det gäller hjälpen till de heliga de troende i Jerusalem, behöver jag egentligen inte skriva till er. Ordagrant börjar meningen ”för att börja med”, vilket binder ihop denna vers med den föregående. Paulus förklarar nu varför han i andra församlingar skrutit om korintiernas kärlek och givmildhet, se 2 Kor 8:24. 
Jag vet hur villiga ni korintier är, och inför makedonierna i nuvarande norra Grekland brukar jag berömma er och berätta att Achaia den romerska provinsen i södra Grekland har varit redo sedan i fjol. Er iver (entusiasm) har sporrat (i positiv bemärkelse provocerat) de flesta av dem. 
Nu skickar jag ändå bröderna för att vårt beröm av er i denna sak inte ska visa sig vara tomt prat och för att ni ska vara förberedda, som jag redan nämnt. 
Annars får vi – för att inte säga ni – stå där och skämmas när makedonierna som kommer med mig på Paulus tredje resa till Korint, se 2 Kor 13:1 ser att ni är oförberedda trots vårt förtroende för er. 
Därför tyckte jag mig behöva be bröderna Titus och de två bröderna, se 2 Kor 8:16-24 resa till er och förbereda er utlovade gåva, så att den kan ligga färdig som en gåva och inte blir ett krav. 
Dessutom säger Skriften detta: Den som sår sparsamt får (ska) också skörda sparsamt, och den som sår rikligt efter principen om välsignelser får (ska) också efter principen om välsignelser skörda rikligt, 
var och en ska så, dvs. ge precis så mycket som han har bestämt (föreslagit; lagt fram) i sitt hjärta (ordagrant: i hjärtat), inte utav olust (motvilja) eller tvång som något obligatoriskt, för Gud älskar (föredrar) en glad (beredvillig, förnöjsam; välvilligt inställd) givare. Här citerar Paulus fritt från den andra delen av Ords 22:8 i den grekiska översättningen Septuaginta där det står: ”Gud älskar en glad man och givare”. Principen om sådd och skörd och om givandets välsignelser finns också i Ords 11:24-26 och i 5 Mos 15:7-11. Paulus sammanfattning av denna ”lag” har ibland förminskats till en slug investeringsstrategi där man genom att ge mycket förväntar sig en större välsignelse tillbaka för att leva gott för egen del. Om det är drivkraften blir resultatet bara ännu djupare andlig fattigdom. Paulus gör klart att Gud vill se alla sina barns behov uppfyllda. Herren lönar generositet genom att möjliggöra för ännu mer generositet. 
Och Gud förmår (har ju kraft; är dessutom mäktig) att låta all nåd (varje slags favör) överflöda till nå fram och vida omge er, så att ni alltid i allt vid varje tidpunkt och i varje omständighet har nog (tillräcklig mängd – gr. autarkeia) av allt och kan överflöda till skulle nå fram och vida omge varje gott verk (varje god gärning). Fil 4:11, 19 Inom stoisk livsfilosofi användes autarkeia i betydelsen att vara självförsörjande, och därigenom vara oberoende av andra människor. Paulus använder ordet i betydelsen att ha tillräckligt av allt för att också kunna ge vidare till andra (och på så sätt göra människor beroende av varandra). Detta förstärks av att verbet perisseuo – vars innebörd är att överflöda runtomkring – både står före och efter det grekiska ordet för tillräcklig mängd. Att adjektivet pas (all, allt, varje) förekommer fyra gånger i versen visar att Paulus verkligen vill betona att Gud i sin omsorg både kan och vill låta sitt överskott nå oss på alla sidor – detta så att det räcker mer än väl och blir över till att dela med sig av. 
Precis som det står skrivet: ”Han den rättfärdige strör ut (är generös, sår rikligt), han ger till de fattiga, hans rättfärdighet (hans gärningar av rättvisa, medmänsklighet, och godhet) varar i evighet.” Ps 112:9 
Han Gud som ger säd till såningsmannen och bröd för att äta, ska också ge och mångdubbla (multiplicera) ditt förråd av utsäde det du ger ifrån och låta rättfärdighetens skörd växa ge frukt som visar sig i godhet, vänlighet och givmildhet. 
Då blir ni rika på allt och kan vara generösa i allt, och det väcker tacksamhet till Gud när vi överlämnar gåvan. 
Den hjälp ni ger i denna insamling fyller inte bara de heligas behov, utan bär också rik frukt genom många tacksägelser till Gud (att många tackar Gud). 
När ni visar er äkthet genom denna hjälp prisar de Gud för att ni så lydigt följer er bekännelse till den Smordes (Kristi) evangelium och så godhjärtat delar gemenskapen med dem och med alla. 
De kommer också att be för er och längta efter er på grund av Guds överväldigande nåd mot er. 
Paulus brister ut i lovprisning: Gud vare tack för hans obeskrivligt rika gåva! Ord är helt otillräckliga för att beskriva Guds gåva – att hans Son kom till jorden. 
