Psaltaren.
70.
Till (för) ledaren. Beskriver någon som utmärker sig – som är strålande och framstående inom sitt område. Syftar dels på föreståndaren för tempelmusiken men även på Messias, den strålande morgonstjärnan, se Upp 22:16 och inledningen till Psaltaren. Av (till) David, för att minnas (komma ihåg). Till påminnelse för att få Guds uppmärksamhet. Frasen ”för att minnas” finns bara i öppningen här och i en annan psalm, se Ps 38:1. 
Gud (Elohim), rädda (ryck bort; lyft) mig, Herre (Jahveh), skynda till min hjälp! I parallellversen i Ps 40:14 finns ett inledande verb ratsah som översätts ”Visa välvilja”. Första versen är korthuggen, vilket visar på desperationen i bönen. I Ps 40:14 används Jahveh två gånger, medan här är första referensen till Gud Elohim och den andra Jahveh. 
Må de skämmas och bli generade som står efter mitt liv (själ – hebr. nefesh). Må de som önskar mig olycka (har sin glädje i att skada mig) vika tillbaka och bli offentligt förödmjukade. 
Må de vända tillbaka i skam, de som säger: ”Haha, haha” (driver med mig; hebr. heach heach – ett uttryck för skadeglädje). 
Låt alla dem som söker dig fröjdas och vara glada i dig. Låt dem som älskar din frälsning oavbrutet säga: ”Låt Gud (Elohim) bli stor.” 
Jag är betryckt (ansatt) och fattig helt beroende av dig Gud. Gud (Elohim), skynda dig till mig, du är min hjälp och min befriare, Herre (Jahveh), dröj inte! Psalmen börjar och slutar på samma sätt och använder samma hebreiska vokabulär i vers 1 (ezrah choch – till min hjälp skynda) och här i vers 6 omvända ordföljden (choch ezri – skynda till min hjälp). Psalmens sista ord är ”dröj” (hebr. achar) som beskriver någon som går i tjära och därför blir fördröjd. 
