Esra.
1.
I Kyros, den persiska kungens, första år 539 f.Kr. – för att Herrens (Jahvehs) ord genom Jeremias mun skulle fullbordas Jer 29:10-14; Jes 44:28-45:13 – uppväckte Gud (Jahveh) Persiens kung Kyros ande hjärta, se Ords 21:1 så att han ropade ut (kungjorde) i hela sitt kungarike, både muntligt och skriftligt: 
Så säger Kyros, Persiens kung: Alla kungariken på jorden har Herren (Jahveh), himmelens Gud (Elohim), gett till mig, och han har befallt mig att bygga ett hus åt honom i Jerusalem, som ligger i Juda. 
Vem som helst ibland er som tillhör hans folk, må hans Gud (Elohim) vara med honom. Låt honom gå upp till Jerusalem som ligger i Juda och bygga Herrens (Jahvehs), Israels Guds (Elohims), hus. Han är den Gud (Elohim) som bor i Jerusalem. 
Och för alla judar som är kvar (kvarlevan) som inte har tillräckligt med egna resurser för att återvända, var de än må bo runt om i hela det stora persiska riket, låt folket icke-judar på dessa platser förse honom med silver och guld, med gods kläder, tält och kreatur, förutom de frivilliga offergåvorna till Guds (Elohims) hus i Jerusalem så de kan återvända. Betydelsen beror på vilka ”folket på dessa platser” syftar på. Om det är icke-judar, så blir betydelsen att alla judar som vill återvända skulle få möjlighet att göra det. Den tolkningen stärks utifrån att gåvorna som nämns är de gåvor som de tar med sig, se vers 6. Kyros regerade i Persien 539-530 f.Kr. Detta påbud avslutar den 70-åriga fångenskapen för det judiska folket i Babylon. Det var tre deportationer (605, 597 och 586 f.Kr.) och också tre återtåg (Serubbabel, Esra och Nehemja). De sjuttio åren kan beräknas på två sätt. Antingen från Nebukadnessars första attack 605 f.Kr. till 535 f.Kr. (då grunden till templet läggs) eller från Jerusalems fall 586 f.Kr. till templets färdigställande 516 f.Kr. då det återinvigs. Vers 1-3 återfinns nästan ordagrant i 2 Krön 36:22-23. Arkeologiska fynd som Kyros cylinder bekräftar att Kyros gjorde liknande proklamationer till andra folk och religioner. Frasen ”det blev nedskrivet” i vers 1 är en teknisk term för att dokumentera. Tusentals lertavlor med lagar, kvitton och förbund har hittats i utgrävningar från den här tiden. 
Ledarna för Juda och Benjamin tillsammans med prästerna och leviterna, alla vars ande Gud (Elohim) hade uppväckt, steg upp och gick för att bygga Herrens (Jahvehs) hus som finns i Jerusalem. 
Och alla omkring dem stärkte deras händer med redskap av silver, guld, gods, boskap och värdefulla gåvor, förutom allt som de offrade frivilligt. 
Och kung Kyros hämtade alla tillbehör från Herrens (Jahvehs) hus som Nebukadnessar hämtat från Jerusalem och placerat i sina gudars hus. 
Persiens kung Kyros lät skattmästaren Mitredat 80 år senare tjänade en annan Mitredat under Artaxerxes I, se Esra 4:7 hämta dem (tempelföremålen) och räkna upp dem åt Sheshbatsar troligen ett annat namn på Serubbabel, se vers 11 och Esra 5:16; 3:8, fursten av Juda. 
Detta är antalet av dem: guldhandfat: 30 st silverhandfat: 1 000 st silverknivar: 29 st 
guldskålar: 30 st en annan sorts (dubbla; andra; matchande – hebr. mishnim) silverskålar: 410 st övriga redskap: 1 000 st 
Alla redskap av guld och av silver var 5 400. Sheshbatsar troligen Serubbabel tog med sig allt detta när de bröt upp från fångenskapen i Babylon till Jerusalem. Summan av de artiklar som listas i vers 9-10 är 2 499, vilket inte stämmer överens med totalsumman 5 400. Troligtvis anges bara de viktigaste kärlen i uppräkningen, eller så har författaren bara tagit med en del av en sammanställning tillsammans med totalsumman. 
