4 Moseboken.
1.
Och Herren (Jahveh) talade till Mose i Sinai öken 2 Mos 19:1, i mötestältet (tabernaklet – hebr. ohel moed), på den första dagen i den andra månaden ijar – april/maj, det andra året 14 månader efter att de kommit ut ur Egypten tabernaklet hade varit uppsatt i en månad, se 2 Mos 40:17, och sa: 
Räkna antalet (summan av huvuden) i hela menigheten av Israels barn, efter deras familjer, efter deras fäders hus, i enlighet med antalet namn, varje man var för sig, 
från 20 års ålder och uppåt, alla som var skickade att gå ut i krig i Israel. Ni ska räkna dem efter deras härordning (deras plats i armén), du och Aron. 
Med er ska ni ha en man från varje stam, var och en ledare (huvud) över sin fars hus (den högste ledaren för varje av Israels stammar). 
Detta är namnen på dem som ska stå tillsammans med er: Från Ruben: Elitsor, son till Shedejor. 
Från Simeon: Shelumiel, son till Tsorishadaj. 
Från Juda: Nachshon, son till Amminadav. 
Från Issachar: Netanel, son till Tsoar. 
Från Sebulon (hebr. Zevolun): Eliav, son till Chelon. 
Från Josefs söner: från Efraim Elishama, son till Ammihod; från Manasse Gamliel, son till Pedatsor. 
Från Benjamin: Avidan, son till Gidoni. 
Från Dan: Achiezer, son till Ammishaddaj. 
Från Asher: Pagiel, son till Ochran. 
Från Gad: Eljasaf, son till Doel. 
Från Naftali: Achira, son till Enan. 
Dessa blev valda av menigheten, furstarna över deras fäders stammar, de var huvuden över Israels tusenden. 
Och Mose och Aron tog dessa män som var utpekade med namn 
och på den första dagen i den andra månaden ijar – april/maj församlade de hela menigheten och de kungjorde deras stamtavlor efter deras familjer, enligt deras fäders hus, i enlighet med antalet namn från 20 års ålder och uppåt, varje man var för sig. 
Så som Herren (Jahveh) befallde Mose, så gjorde han och räknade dem i Sinais öken. 
Rubens söner, Israels förstfödde, deras generationer (släkter – hebr. toledot), efter deras familjer efter deras fäders hus, enligt antalet namn, varje man var för sig, varje man från 20 års ålder och uppåt, alla som var skickade att gå ut i krig, 
detta var antalet av dem av Rubens stam, de var 46 500. 
Simeons söner, deras generationer, efter deras familjer efter deras fäders hus, enligt antalet namn, varje man var för sig, varje man från 20 års ålder och uppåt, alla som var skickade att gå ut i krig, 
detta var antalet av dem av Simeons stam, de var 59 300. 
Gads söner, deras generationer, efter deras familjer efter deras fäders hus, enligt antalet namn, varje man var för sig, varje man från 20 års ålder och uppåt, alla som var skickade att gå ut i krig, 
detta var antalet av dem av Gads stam, de var 45 650. 
Judas söner, deras generationer, efter deras familjer efter deras fäders hus, enligt antalet namn, varje man var för sig, varje man från 20 års ålder och uppåt, alla som var skickade att gå ut i krig, 
detta var antalet av dem av Juda stam, de var 74 600. 
Issachars söner, deras generationer, efter deras familjer efter deras fäders hus, enligt antalet namn, varje man var för sig, varje man från 20 års ålder och uppåt, alla som var skickade att gå ut i krig, 
detta var antalet av dem av Issachars stam, de var 54 400. 
Sebulons söner, deras generationer, efter deras familjer efter deras fäders hus, enligt antalet namn, varje man var för sig, varje man från 20 års ålder och uppåt, alla som var skickade att gå ut i krig, 
detta var antalet av dem av Sebulons stam, de var 57 400. 
Josef söner, av Efraims söner, deras generationer, efter deras familjer efter deras fäders hus, enligt antalet namn, varje man var för sig, varje man från 20 års ålder och uppåt, alla som var skickade att gå ut i krig, 
detta var antalet av dem av Efraims stam, de var 40 500. 
Manasses söner, deras generationer, efter deras familjer efter deras fäders hus, enligt antalet namn, varje man var för sig, varje man från 20 års ålder och uppåt, alla som var skickade att gå ut i krig, 
detta var antalet av dem av Manasses stam, de var 32 200. Josef har fått förstfödslorättens dubbla arvslott. När Ruben syndade förlorade han sin förstfödslorätt och den delades upp på tre av hans bröder. Levi fick rätten att vara präster, Juda fick rätten att vara kung och Josef fick den dubbla arvslotten, se 1 Krön 5:1; 1 Mos 35:22. 
Benjamins söner, deras generationer, efter deras familjer efter deras fäders hus, enligt antalet namn, varje man var för sig, varje man från 20 års ålder och uppåt, alla som var skickade att gå ut i krig, 
detta var antalet av dem av Benjamins stam, de var 35 400. 
Dans söner, deras generationer, efter deras familjer efter deras fäders hus, enligt antalet namn, varje man var för sig, varje man från 20 års ålder och uppåt, alla som var skickade att gå ut i krig, 
detta var antalet av dem av Dans stam, de var 62 700. 
Ashers söner, deras generationer, efter deras familjer efter deras fäders hus, enligt antalet namn, varje man var för sig, varje man från 20 års ålder och uppåt, alla som var skickade att gå ut i krig, 
detta var antalet av dem av Ashers stam, de var 41 500. 
Naftalis söner, deras generationer, efter deras familjer efter deras fäders hus, enligt antalet namn, varje man var för sig, varje man från 20 års ålder och uppåt, alla som var skickade att gå ut i krig, 
detta var antalet av dem av Naftalis stam, de var 53 400. 
Detta är de som räknades (blev mönstrade), de som räknades av Mose, Aron och Israels furstar. Furstarna var tolv män, var och en var en ledare för sin faders hus (stam). 
Dessa som räknades av Israels söner efter sina fäders hus (stammar) från 20 års ålder och uppåt, alla som var skickade att gå ut i krig, 
alla de som räknades var totalt 603 550. 
Men leviterna efter sina fäders stam räknades inte ibland dem. 
Herren talade till Mose och sa: 
”Du ska inte räkna Levi stam, inte heller ska du summera dem bland Israels söner, 
men förordna leviterna över vittnesbördets tabernakel, över alla dess möbler och över allt som tillhör det. De ska bära tabernaklet och alla dess möbler och de ska göra tjänst för det och ska tälta runt om tabernaklet. 
När tabernaklet ska flyttas vidare ska leviterna ta ner det, och när tabernaklet ska sättas upp ska leviterna sätta upp det. Om någon man (som inte är levit) kommer nära (tabernaklet) ska han dö. 
Israels söner ska slå upp sina tält, varje man i sitt eget läger och varje man under sitt eget baner efter sina häravdelningar. 
Men leviterna ska slå upp (sina tält) runt omkring vittnesbördets tabernakel för att inte Israels söners menighet ska drabbas av vrede. Leviterna ska ta hand om (sköta om, ta ansvar för) vittnesbördets tabernakel. Leviterna ersätter de förstfödda sönerna av Israel som ursprungligen skulle ha skött dessa uppgifter men förlorade det privilegiet när de tillbad guldkalven. Leviterna förblev trogna under den tiden och vann på så sätt Guds favör, se 2 Mos 13:2; 13:11-13; 32:25-26; 4 Mos 3:12-13.  Som tjänare till prästerna är leviterna placerade med ansvar för möblerna och konstruktionerna i tabernaklet – de tar ner, bär och sätter upp allting varje gång som israeliterna flyttar vidare under ökenvandringen. Detta är ett så heligt uppdrag att endast leviterna tillåts att närma sig tabernaklet. Varje icke auktoriserad person som närmar sig straffas med döden, se 4 Mos 1:47-51.  Det är också nödvändigt att leviterna sätter upp sina tält runt tabernaklet i alla fyra väderstrecken till skillnad från övriga stammar som är tilldelade ett väderstreck. De formar en skyddsmur för att hindra israeliterna från att komma för nära tabernaklet, vilket kan utlösa att Guds vrede drabbar lägret, se 4 Mos 1:53. 
Israels söner gjorde allt i enlighet med det som Herren (Jahveh) befallt Mose, så gjorde de. 
