Psaltaren.
19.
Till (för) ledaren. Beskriver någon som utmärker sig – som är strålande och framstående inom sitt område. Syftar dels på föreståndaren för tempelmusiken men även på Messias, den strålande morgonstjärnan, se Upp 22:16 och inledningen till Psaltaren. En psalm sång ackompanjerad på strängar av David. 
Himlarna återger (dokumenterar med matematisk exakthet – hebr. safar) Guds (Els) härlighet (ära, tyngd, dignitet), skyn (utsträckningen, himlavalvet) himlens vidd berättar om (proklamerar, visar på) hans händers verk står synligt och frimodigt upp för hans hantverk. Skapelsen vittnar om Skaparen och hans verk, se Rom 1:19-20. Det hebreiska ordet safar, som här översätts förkunnar, används ofta för matematiska beräkningar och antal, t.ex. i 1 Mos 15:5 där Abraham uppmanas att räkna stjärnorna.  Svindlande avstånd  Vår galax, Vintergatan, har omkring 200 miljarder stjärnor. Av alla dem är omkring 5 000 synliga för blotta ögat. De närmsta stjärnorna ligger 4 ljusår från jorden och de mer avlägsna flera tusen ljusår bort. En stjärna vi ofta kan se i Sverige är sommarstjärnan Vega. Den har ett avstånd på 25 ljusår från jorden. Det innebär att det ljus vi ser, när vi tittar på stjärnan, strålade ut från den för 25 år sedan och färdades med ljusets hastighet under 25 års tid innan det nådde jorden. Avståndet är svindlande 240 biljoner kilometer. Ett sätt att göra den siffran mer greppbar är att skala ner avståndet. Om avståndet till Vega skulle motsvara sträckan mellan Stockholm och Rom, som är 250 mil, då skulle vi ha passerat månen redan efter några få millimeter på vår färd mot Rom! 
Dag efter dag flödar de himlarna och himlavalvet av tal (ord – hebr. omer), natt efter natt uppenbarar de kunskap (vishet). Det finns en koppling mellan dag och ord i kontrast till natt och kunskap. Under dagens ljusa timmar används ord för att kommunicera med andra människor, medan det på kvällen och natten ofta ges tillfälle att bearbeta dagens intryck vilket ger kunskap. När mörkret sänker sig bleknar färgerna bort och då stjärnorna framträder är det svårt att inte reflektera över de eviga frågorna. Kopplingen mellan ord och kunskap – hur vi interagerar och reflekterar – återkommer i psalmens alla tre sektioner, se vers 11 och 15. 
Utan tal (ord), utan ord mänskligt språk – deras röst hörs inte. 
Deras röst tält-linor går ändå ut som bevis på Guds storhet över hela jorden, deras prat (hebr. milah) till världens ände. Han har satt upp ett tält för solen i dem i himlarna – där den vilar under natten, 
den solen är som en brudgum som går ut från sin bröllopsbaldakin (skydd, kammare, sänghimmel) Jes 4:5, och gläder sig åt att som stark atlet tapper hjälte löpa sin bana. 
Den går upp från ena sidan av himlarna, följer sin omloppsbana till den andra sidan, och ingenting undgår (är dolt för) dess hetta. I vers 8-10 ges nu sex punkter där David använder Guds personliga namn JHVH (Jahveh). Fem ord för Guds ord används, se även Ps 119. 
Herrens (Jahvehs) undervisning (Torah) är fullkomlig (komplett, absolut, hel) – den ger själen nytt liv (ger omvändelse åt hela människan). Herrens (Jahvehs) vittnesbörd (hebr. edot) är tillförlitligt (sant; står stadigt) – det gör enkla (okunniga, öppna, villiga) människor visa. 
Herrens (Jahvehs) föreskrifter (påbud, uppdrag – hebr. piqudim) är rätta (rättfärdiga; leder rakt fram) – de ger glädje åt hjärtat (den inre människan orsak att fröjdas). Herrens (Jahvehs) bud (budord – hebr. mitsvah) är klart (rent, strålande) – det ger ljus åt (upplyser) ögonen. 
Herrens (Jahvehs) fruktan (vördnad) är ren – den består för evigt. Den är första steget och grunden för kunskap, se Ords 1:7. Herrens (Jahvehs) påbud (rättvisa domar, juridiska beslut – hebr. mishpatim) är sanna (utan fel; går att lita på) – de är alltigenom rättfärdiga, 
mer önskvärda (dyrbara) än guld, ja, än mängder av rent guld. De är sötare än honung, självrunnen från honungskakan den sötaste honungen är den som självdroppar och inte pressas ut. 
Av dem blir också din tjänare varnad (påmind, upplyst, instruerad), att hålla dem (bevara, skydda dem) ger stor lön. Herrens ord är mer värdefullt än finaste guld och sötaste honung. Förutom denna uppenbara bild, finns även en koppling till det återkommande mönster i psalmen som talar om människans yttre och inre liv, se vers 3 och 15. Guld har med relationer till våra medmänniskor att göra, medan honung handlar om det inre livet. Guld har bara ett värde om det efterfrågas bland människor. På en öde ö skulle ett fynd av guld inte förändra situationen, däremot skulle honung vara en värdefull livsavgörande upptäckt. Guds ord påverkar vårt tal, vilket ger god frukt till alla i vår omgivning och det ger styrka och energi åt den inre människan. Riktigt färsk honung har goda hälsofrämjande egenskaper. Att varje dag få hämta ny styrka och näring ur hans ord, främjar liv och ger kunskap och insikt om hans goda vilja. Nu kommer psalmens sista sektion. Först har naturen talat och vittnat om att det finns en Skapare, se vers 2-7. Sedan uppenbarar Bibeln mer detaljer om vem Gud är, se vers 8-12. Till sist kommer människans respons som blir en bön om att hela livet ska få harmonisera med universums ordning och rytm. 
Vem kan förstå (märka, uppfatta, se, urskilja) alla sina felsteg (brister)? Frikänn (rena) mig från alla mina dolda (hemliga) brister sådant jag felat i som jag kanske inte ens är medveten om, 
bevara också din tjänare hjälp din livegne att avstå från uppenbar synd (stolthet, arrogans, fräckhet). Låt inte sådant både dold och uppenbar synd, och då speciellt högmod ha kontroll (makt) över mig, då ska jag vara ren och oskyldig från stor (påfallande, grov) synd (överträdelse). Ordet ”sådant” syftar på synd såsom felsteg, brister och överträdelser, och då kanske främst på högmod, se Ords 16:18. Samma hebreiska ord för ”dold” används medvetet både i vers 7 och 13b. Ingenting är dolt för solens hetta, värmen tränger ner i markens djup. På samma sätt tränger Guds ord in i människans inre och berör vårt samvete. Ordet för att ”ha kontroll” är samma som i 1 Mos 4:7 där Gud vädjar till Kain att ”kontrollera” och råda över sin ilska. 
Låt min muns ord (tal – plural) och mitt hjärtas tankar (begrundan, eftertanke; lågmälda grubblande – singular) det jag ofta reflekterar över behaga (glädja; finna nåd inför) dig som ett välbehagligt offer, se 3 Mos 1:3, Herre (Jahveh), min Klippa (styrka) och min Återlösare (Förlossare) den som alltid finns där, redo att betala priset för att rädda och befria mig. Den avslutande bönen i denna vers berör både vårt yttre och vårt inre liv – orden som vi talar till andra människor och orden som formas inom oss, se även hur ord förmedlas och beskrivs i vers 3 och 11. Davids avslutande ord ”min Klippa och min Återlösare” knyter ihop psalmens tre delar. Klippa är något konkret som associerar till skapelsen och återlösare är ett abstrakt ord som sammanfattar huvudbudskapet i Skriften: att Gud vill återupprätta relationen med människan genom sin Son. 
