1 Moseboken.
36.
Detta är Esaus fortsatta historia (hans genealogi/släkttavla – hebr. toledot), han kallas även Edom. Han fick ge namn åt landet Edom och folkslaget edomiterna, se 1 Mos 25:30. 
Esau tog sig tre icke-judiska fruar från Kanaans döttrar mot sin far Isaks vilja, se 1 Mos 28:1, 6: Ada dotter till Elon, hettiten, och Oholivama, Anas dotter, hivéen Tsiveons sondotter 
och Basmat, Ismaels dotter, syster till Nevajot. 
Och Ada födde till Esau Elifaz (Elifas), och Basmat födde Reoel, 
och Oholivama födde Jeosh och Jalam och Korach. Detta är Esaus söner som föddes till honom i Kanaans land. 
Och Esau tog sina hustrur och sina söner och sin dotter och alla personer i sitt hus, och sin boskap och alla sina djur och alla sina ägodelar som han hade samlat i Kanaans land och gick till ett land bort från sin bror Jakob. 
För deras ägodelar var för stora för dem för att bo tillsammans, och landet där de vistades kunde inte klara dem för all deras boskap. Betet räckte inte till alla djur. 
Och Esau bodde i Seirs bergsbygd. Esau är Edom. Här kommer en ny ”toledot-enhet” som formar den elfte litterära enheten (av tolv) i Första Moseboken. 
Det här är Esaus fortsatta historia (släktträd – hebr. toledot) som stamfar till Edom i Seirs bergsbygd. 
Detta är namnen på Esaus söner: Elifaz, son till Ada, Esaus hustru, Reoel son till Basmat, Esaus hustru. 
Och Elifaz söner: Teman, Omar, Tsefo och Gatam och Kenaz. 
Och Timna var bihustru till Elifaz, Esaus son, och hon födde Amalek till Elifaz. Dessa är söner till Ada, Esaus hustru. Amalek blir stamfar till amalekiterna. Detta folk är det första som anfaller Israels söner efter att de kommit ut ur Egypten och vandrat ungefär en månad från övergången av Vasshavet. I Refidim besegrar de amalekiterna 2 Mos 17:8-16. Senare uppmanar Mose dem att inte glömma att förgöra amalekiterna utan verkligen komma ihåg detta, se 5 Mos 25:19. Därefter är det Saul som strider mot amalekiterna och är olydig, vilket gör att han inte längre får vara kung, eftersom han inte tillspilloger hela bytet och underlåter att döda deras kung. 1 Sam 15. I Esters bok är den onde Haman ättling till en amalekit. Han vill utrota alla judar men misslyckas. Amalek är också den andemakt som genom historien har stått för/representerat all slags antisemitism, dvs. en önskan att utrota judarna. Den har tagit sig många uttryck genom historien och även ersättningsteologin (som lär att judarnas roll helt ersatts av kristendomen) är en variant av antisemitismen. 
Och dessa är Reoels söner: Nachat och Zerach, Shama och Miza. Dessa är söner till Basmat, Esaus hustru. 
Och dessa är söner till Esaus hustru Oholivama, Anas dotter, och sondotter 1 Mos 36:24-25 till Tsiveon: Och hon födde till Esau Jeosh och Jalam och Korach. 
Dessa är furstarna för Esaus söner, Elifaz söner, Esaus förstfödde: fursten för Teman, fursten för Omar, fursten för Tsefo, fursten för Kenaz, 
fursten för Korach, fursten för Gatam, fursten för Amalek. Dessa är furstarna som kommer från Elifaz i Edoms land. Dessa är Adas söner. 
Och dessa är söner till Reoel, Esaus son: fursten för Nachat, fursten för Zerach, fursten för Shama, fursten för Miza. Dessa är furstarna som kommer från Reoel i Edoms land. Dessa är söner till Basmat, Esaus hustru. 
Och dessa är sönerna till Oholivama, Esaus hustru: fursten för Jeosh, fursten för Jalam, fursten för Korach. Dessa är furstarna som kommer från Oholivama, Anas dotter, Esaus hustru. 
Dessa är Esaus söner, de och deras furstar, det är Edom. 
Detta var horén (ordagrant: ”grottinvånaren” – hebr. chori) Seirs söner sydöst om Döda havet i Edom, landets tidigare invånare: Lotan, Shobal, Sibon, Ana, 
Dishon, Eser och Dishan. Dessa var horéernas stamfurstar, Seirs söner i Edoms land. 
Lotans söner var Hori och Hemam, och Lotans syster var Timna. 
Shobals söner var Alvan, Manahat och Ebal, Sefo och Onam. 
Sibons söner var Aja och Ana. Det var den Ana som fann de varma källorna i öknen när han vaktade sin far Sibons åsnor. 
Anas barn var Dishon och Oholivama, Anas dotter. 
Dishons söner var Hemdan, Esban, Jitran och Keran. 
Esers söner var Bilhan, Saavan och Akan. 
Dishans söner var Us (hebr. Ots) och Aran. 
Horéernas (hebr. chori) stamfurstar var Lotan, Shobal, Sibon, Ana, 
Dishon, Eser och Dishan. Dessa var horéernas stamfurstar i Seirs land, varje furste för sig. 
Detta är de kungar som regerade i Edoms land innan någon kung regerade över israeliterna. 
Beors son Bela var kung i Edom, och hans stad hette Dinhaba. 
När Bela dog blev Jobab, Zerachs son, från Bosra, kung efter honom. 
När Jobab dog blev Husham från temaneernas land kung efter honom. 
När Husham dog blev Hadad, Bedads son, kung efter honom. Det var han som slog midjaniterna på Moabs mark, och hans stad hette Avit. 
När Hadad dog blev Samla från Masreka kung efter honom. 
När Samla dog blev Saul från Rehobot vid floden kung efter honom. 
När Saul dog blev Baal-Hanan, Akbors son, kung efter honom. 
När Akbors son Baal-Hanan dog blev Chadar andra handskrifter Chadad kung efter honom. Hans stad hette Pao och hans hustru hette Mehetavel, dotter till Matred som var dotter till Me-Sahab. 
Detta är namnen på Esaus stamfurstar efter deras släkter och orter: furstarna Timna, Alva, Jetet, 
Oholivama, Elah, Pinon, 
Kenas, Teman, Mibsar, 
Magdiel och Iram. Dessa var alltså Edoms furstar efter deras boplatser i landet de tog i besittning. Edom är densamme som Esau, edomiternas stamfar. 
