2 Moseboken.
38.
Och han gjorde brännofferaltaret av akaciaträ, 5 alnar var dess längd och 5 alnar var dess bredd 2,25 x 2,25 meter, kvadratiskt, och 3 alnar 1,35 meter var dess höjd. 
Och han gjorde dess horn på dess 4 hörn, dess horn var gjorda i ett stycke med det, och han pläterade det med brons. 
Och han gjorde alla altarets redskap, kärlen och skovlarna och faten och köttkrokarna och fyrfaten, alla dess redskap gjorde han av brons. 
Och till altaret gjorde han ett galler av brons, under avsatsen runtom så att det nådde halvvägs upp. 
Och han gjorde 4 ringar för de 4 hörnen av bronsgallret, som hållare för stängerna. 
Och han gjorde stänger av akaciaträ och pläterade dem med brons. 
Och han satte stängerna i ringarna på altarets sidor, för att bära det, han gjorde det ihåligt med plankor. 
Och han gjorde vattenkaret av brons och dess fundament av brons, av speglarna från de kvinnor som gjorde tjänst vid mötestältets öppning. 
Och han gjorde gården. För södra sidan söderut var gårdens våder gjorda av fint tvinnat linne 100 alnar 45 meter. 
Och stolparna var 20 stycken och deras socklar var 20 stycken av brons, krokarna på stolparna och deras hyskor var av silver. 
Och för den norra sidan 100 alnar 45 meter, dess stolpar 20 stycken, och dess socklar 20 stycken av brons, krokarna och dess hyskor var av silver. 
Och till västra sidan var våderna 50 alnar 22,5 meter, dess pelare 10 och dess socklar 10, stolparnas krokar och dess hyskor var av silver. 
Och för den östra sidan 50 alnar 22,5 meter. 
Våderna på den ena sidan var 15 alnar 7 meter, dess 3 stolpar och dess 3 socklar. 
Och för den andra sidan likadant, på den ena sidan och på den andra sidan om porten var våderna 15 alnar 7 meter, dess 3 stolpar och dess 3 socklar. 
Alla våder till gården runtom var av fint tvinnat linne. 
Och socklarna till pelarna var av brons, pelarnas krokar och deras hyskor var av silver, och överdraget på pelarhuvudena var av silver, och alla gårdens stolpar var dekorerade med silver. 
Och förhänget till gårdens port var en vävares arbete i färger, av blått och purpur och scharlakansrött och fint tvinnat linne. Och 20 alnar 9 meter var dess längd och höjden var 5 alnar 2,25 meter, samma storlek som gårdens våder. 
Och dess pelare var 4 stycken och dess socklar 4 stycken, av brons. Dess krokar av silver och överdraget på pelarhuvudena och dekorationerna av silver. 
Och alla tabernaklets tältpluggar och gårdens runtom var av brons. Detta är det centrala stycket i kapitel 34-40. 
Detta är redovisningen (inventeringen, räkningen – hebr. pekodim) en summering, inspektion och förteckning av allt material som använts för tabernaklet – vittnesbördets tabernakel tabernaklet där vittnesbördets tavlor (de tio budorden) förvarades, se 2 Mos 20. Mose gav leviterna detta uppdrag (påbud) att göra denna redovisning under överseende (under handen) av Itamar, prästen Arons son. 
Betsalel, Oris son, Chors son av Juda stam, gjorde allt det som Herren (Jahveh) hade befallt Mose enligt instruktionerna, se 2 Mos 25-30. 
Och med honom var Oholiav, Achisamachs son från Dans stam, en hantverkare och en skicklig yrkesman och en vävare med färger, i blått och i purpur och i scharlakansrött och fint linne. Det var leviterna som ansvarade för att sätta upp, ta ner och transportera tabernaklet under ökenfärden, se 4 Mos 3-4. Genom att på nytt även nämna Betsalel (2 Mos 31:2; 35:30; 36:1-2; 37:1) och Oholiav (2 Mos 31:6; 35:34; 36:1-2) och att de var från Juda och Dans stam, blir det en påminnelse att tabernaklet var ett projekt som involverade hela folket. I följande verser blir det också tydligt att hantverkare från olika stammar hade arbetat tillsammans. 
Allt guld som användes till arbetet i hela arbetet med helgedomen, även guldet till offret var 29 talenter och 730 shekel motsvarar 1/4 talent, efter helgedomens vikt motsvarar 1 ton – 80 guldtackor som väger 12,5 kg. Uttrycket ”helgedomens vikt” var antagligen en standardvikt som användes i mätvågen. Talenten (hebr. kikar) var den största viktenheten vid den här tiden. En talent motsvarade 3 000 shekel (hebr. sheqel), som var en viktenhet på 11,5 gram. Totala mängden guld här var alltså (29 x 3000 + 730) 87 730 shekel – motsvarar 1009 kg. 
Och silvret från dem som var räknade i församlingen var 100 talenter 3,45 ton och 1 775 shekel 20 kg, efter helgedomens vikt totalt 301 775 shekel – motsvarar 3,5 ton. 
En beka silvermynt på 5,8 gram per huvud, det är en halv shekel efter helgedomens vikt, för varje som gick över till dem som är räknade, från 20 års ålder och uppåt, 603 550 män. Antalet är exakt samma som vid folkräkningen i 4 Mos 1:46. 
De 100 talenterna silver den största delen användes till att gjuta helgedomens socklar och socklarna till draperiet (förhänget), 100 socklar av 100 talenter, 1 talent 34 kg för varje sockel. 
Av de återstående 1 775 sheklarna 20 kg silver gjorde han krokar till stolparna och pläterringar till deras huvuden och deras dekorationer. 
Och bronset från viftoffret (det som hade donerats vid viftoffret – hebr. tenofah) var 70 talenter och 2 400 shekel 212 400 shekel – motsvarar 2,4 ton. 
Med det gjorde han socklarna till mötestältets öppning och bronsaltaret och dess galler av brons och altarets alla redskap, 
och socklarna till gården runtom, och alla tabernaklets tältpluggar och hela gårdens tältpluggar runtom. 
