Esra.
8.
Dessa är ledarna (de ledande fäderna, patriarkerna, överhuvudena för de återvändande) och deras uppteckningar, deras släktskap (förfädernas namn), som kom med mig från Babylon under kung Artachshastas (Artaxerxes I) regering. 
Från Pinchas söner, Gershom, från Itamars söner, Daniel, från Davids söner, Chattosh 
från Shechanjas söner, från Paroshs söner, Sakarja och med honom var 150 män inskrivna genom släktskap, 
från Pachat-Moabs söner, Elihoejnaj, Zerachjas son, och med honom 200 män inskrivna genom släktskap, 
från Shechanjas söner, Jachaziels son, och 300 män med honom, 
från Adins söner, Eved, Jonatans son, och 50 män med honom, 
från Elams söner, Jeshajah inte profeten Jesaja, Ataljas son, och 70 män med honom, 
från Shefatejas söner, Zevadja, Michaels son, och 80 män med honom, 
från Joavs söner, Ovadja, Jechiels son, och 128 män med honom, 
från Shelomits söner, Josifjas son, och 160 män med honom, 
från Bevajs söner, Sakarja, Bevajs son, och 28 män med honom, 
från Azeggads söner, Jochanan, Hakkatans son, och 110 män med honom, 
från Adonikams söner, de kom senare men detta är deras namn, Elifelet, Jiel och Shemaja och 60 män med dem, 
från Bigvajs söner, Otaj och Zakkor och 70 män med honom. 
Och jag samlade dem tillsammans till floden som rinner till Ahava. Där stannade vi i tre dagar och jag granskade folket och prästerna men kunde inte finna någon levit där. Esra nämner 1 513 män, troligtvis över 5 000 tillsammans med kvinnor och barn. 
Då sände jag efter Eliezer, Ariel, Shemaja och Elnatan och Jariv och Elnatan och Natan och Sakarja och Meshullam, som var ledare, och Jojariv och Elnatan, som var lärare. 
Jag sände bud med dem till Iddo, ledaren i Chasifja, och talade om för dem vad de skulle säga till Iddo och hans bror, som var tempeltjänare i Chasifja, i syfte att ge oss präster till vår Guds (Elohims) hus. 
Eftersom Guds (Elohims) goda hand var över mig, sände de Sherevja – son (ättling) till Machli, son till Levi, son till Israel – en man med insikt (kunskap, förståelse), och hans söner och bröder sammanlagt: 18 män. 
Och Chashavja och med honom Jeshajah inte profeten Jesaja från Meraris söner, hans bröder och deras söner sammanlagt: 20. 
Och från Netinim, som David och furstarna gett till att betjäna leviterna, 220 netinimiter, samtliga av dem var nämnda vid namn. Med det låga antalet av 38 leviter (se vers 18-19) var denna grupp på 220 tjänare betydelsefull för att kunna bedriva alla sysslor som krävdes i templet. 
Sedan utlyste jag där en fasta vid floden Ahava, för att vi skulle ödmjuka oss inför vår Gud (Elohim) för att söka hos honom en rak väg för oss och för våra små och för alla våra ägodelar. 
Jag skämdes för att fråga kungen om en grupp soldater och ryttare för att hjälpa oss mot fiender utefter vägen, eftersom vi hade talat till kungen och sagt: ”Guds (Elohims) hand är över alla dem som söker honom och hans goda, och hans vrede är emot dem som överger honom.” 
Vi fastade och vädjade till vår Gud för detta och han bönhörde oss (svarade positivt på våra böner). 
Sedan avskilde jag tolv av ledarna över prästerna vid sidan av Sherevja, Chashavja och tio av deras bröder med dem, 
och jag vägde upp åt dem silvret och guldet och kärlen, tillika med offren till vår Guds (Elohims) hus som kungen och hans rådgivare och hans furstar och hela Israel som var där hade offrat. 
Jag vägde upp i deras händer 650 talenter 12 ton av silver, silverredskap för 100 talenter 3 ton, 100 talenter 3 ton av guld, 
20 guldskålar värderade till 1 000 dariker persiskt guldmynt och viktenhet – motsvarar totalt 8,6 kg och två utsökta, glänsande (polerade, skinande) bronskärl, lika dyrbara som guld. 
Och jag sa till dem: ”Ni är heliga för Herren (Jahveh) och kärlen är heliga och silvret och guldet är frivilliga gåvor till Herren (Jahveh), era fäders Gud (Elohim). 
Vaka över och bevara dem till dess ni väger upp dem inför de ledande prästerna och leviterna och furstarna över Israels fäders hus i Jerusalem, i kamrarna i Herrens (Jahvehs) hus.” 
Prästerna och leviterna tog emot silvret, guldet och kärlen efter vikt för att föra det till Jerusalem, till vår Guds (Elohims) hus. 
Sedan gav vi oss iväg från floden Ahava på den tolfte dagen i den första månaden för att gå till Jerusalem. Guds hand var över oss och han bevarade oss från fiendens hand och bakhåll längs vägen. 
Så kom vi till Jerusalem och förblev där i tre dagar. 
På fjärde dagen vägdes silvret, guldet och kärlen upp i vår Guds (Elohims) hus, i handen på Meremot, son till Uria, prästen, och med honom var Elazar, son till Pinchas, och med dem var Jozavad, son till Jeshoa, och Noadja, son till Binnoj, leviten. 
Allting räknades med antal och vikt och den totala vikten antecknades skrevs förmodligen upp på en lertavla som var den tidens sätt att göra anteckningar vid detta tillfälle. 
Sedan offrade de som återvänt från exilen brännoffer till Israels Gud (Elohim): 12 tjurar för hela Israel, 96 baggar, 77 lamm och som syndoffer 12 getter av hankön. Allt detta var ett brännoffer till Herren (Jahveh). 
Och de överlämnade kungens uppdrag till kungens satraper och till guvernörerna på andra sidan floden, och de gynnade folket och Guds (Elohims) hus. 
