Psaltaren.
64.
Till (för) ledaren. Beskriver någon som utmärker sig – som är strålande och framstående inom sitt område. Syftar dels på föreståndaren för tempelmusiken men även på Messias, den strålande morgonstjärnan, se Upp 22:16 och inledningen till Psaltaren. En psalm sång ackompanjerad på strängar av David. 
Hör, Gud (Elohim), min röst i min klagan (hör mitt lågmälda grubblande, mitt ibland bittra ordflöde), bevara mitt liv från fiendens terror (förskräckelse över fienden). 
Göm mig från de ondas hemliga rådslag, från tumultet (konspirationerna) av dem som ägnar sig åt överträdelser (ondska, avgudadyrkan). Psalmistens fiender ägnar sig åt ockult verksamhet. 
Detaljerat beskrivs nu hur fienderna planerar sin attack. Vers 2-7 är en enda mening i hebreiskan. De som vässar sina tungor likt ett svärd och spänner sina bågar med bittra ord som pilar, 
för att från sina gömställen (bakhåll) skjuta den oskyldige, plötsligt (instinktivt, på en gång) skjuter de mot honom utan fruktan (helt frimodigt). 
De stärker (tar fasta på) ett ont ord (uppmuntrar varandra till att göra det onda) upprepar ockulta förbannelser mot mig; de räknar (gör beräkningar) för att placera ut hemliga fällor. De frågar: ”Vem ser oss och de snaror vi lagt ut?”, 
medan de planerar (söker) olagliga handlingar (letar efter sätt att göra orätt). De säger: ”Vi har fulländat (planerat, sökt, smitt) den perfekta planen!” Ja, det är människans inre och hjärtat är djupt (ingen kan utforska det). Den sista delen kan vara ett ordspråk, se Ords 18:4; 20:5; Pred 7:24, eller en fortsättning på fiendernas dialog. De är fullständigt övertygade att deras onda plan kommer att lyckas och ingen kommer att komma på dem. 
Men Gud (Elohim) ska skjuta dem med en pil, plötsligt visar sig deras skada (sår, de skjuts ner och faller ihop). Orden: skjuta, pil och plötsligt plockas upp från vers 4-5. 
Deras egen tunga (egna ord) blir deras fall (ras, gör att de tappar kontrollen); alla som ser dem skakar (på huvudet i förvåning över deras nederlag). Kan också översättas: ”Alla ser hur de flyr.” 
Alla människor fruktar Ords 1:7, de ska berätta om (förstå, förkunna, erkänna) Guds (Elohims) verk hur han dömde de onda i vers 9 och begrunda (förstå) vad han har gjort. Hebreiska ordet för att ”se” i vers 9 är raa som är snarlikt ordet för ”frukta” (hebr. jare) i början på vers 10. Båda orden ligger nära varandra i både uttal och betydelse. När människor får se vad Gud gör genererar det en sund gudsfruktan och vördnad för honom. 
Den rättfärdige ska glädja sig i Herren (Jahveh) och ta sin tillflykt till honom och alla med uppriktiga hjärtan (ärliga och rena hjärtan, de rättsinniga, ordagrant ”rakhjärtade”) ska berömma sig. Den sista versen är annorlunda. Istället för Elohim, se vers 2 och 8, används Herrens heliga namn JHVH här. Psalmen började med fruktan för fiender, men avslutas med glädje i Herren! 
