Jeremia.
39.
I Sidkias (hebr. Tsidqijaho), Juda kungs 9:e år, i den 10:e månaden tevet – dec/jan kom Nebukadnessar, Babels kung, och hela hans armé mot Jerusalem och belägrade det. 
I Sidkias (hebr. Tsidqijahos) 11:e år i den fjärde månaden på den 9:e dagen i månaden gjordes en genombrytning i staden 
så att alla Babels kungs furstar kom in och satt i den mellersta porten, Nergal-Sharetser, Samgar-Nevo, Sarsechim, Rav-Saris, Nergal-Sharetser Ravmag med alla Babels kungs övriga furstar. 
När Sidkia, Juda kung, och alla hans stridsmän såg dem försökte de fly. Så de gick ut genom staden på natten, de tog vägen genom kungens trädgård, genom porten mellan de två murarna, och han Sidkia gick ut Aravavägen västerut mot Jordandalen. 
Men kaldéernas armé jagade efter dem och tog Sidkia på Jerikos slätt i Jordandalen, han tänkte fly till Moab eller Ammon och söka asyl, och när de hade tagit honom förde de honom till Nebukadnessar, Babels kung, till Rivla i Chamats land centrala Syrien och han Nebukadnessar talade domar över honom. 
Och Babels kung slog Sidkias söner i Rivla, inför hans ögon. Också alla de förnäma (ledare) i Juda slog Babels kung. 
Och han stack ut Sidkias ögon och band honom i fjättrar och bar honom till Babel. 
Och kaldéerna brände kungens hus och folkets hus i eld och bröt ner Jerusalems murar. 
Och Nevozaradan, ledaren för vakten bar bort de fångna till Babel, kvarlevan av folket som var kvar i staden, även desertörerna som hade gått över till honom, med resten av folket som var kvar. 
Men Nevozaradan, ledaren för vakten, lämnade de klena av folket som inte hade något i Juda land och gav dem vingårdar och fält den dagen. 
Och Nebukadnessar, Babels kung, gav befallning om Jeremia till Nevozaradan, ledaren för vakten, och sa: 
”Ta honom och se efter honom väl (ordagrant: placera ditt öga på honom) och skada honom inte, utan gör mot honom som han talar till dig.” 
Då sände Nevozaradan, ledaren för vakten, och Nevoshazban överbefälhavaren (hebr. rav-saris), och Nergal-Sharetser Ravmag och alla Babels kungs kaptener bud, 
de sände bud och tog ut Jeremia från vaktgården och överlät honom till Gedaljaho, Achiqams son, Shafans son, som skulle föra hem honom så att han bodde bland folket. 
Och Herrens (Jahvehs) ord kom till Jeremia medan han var instängd i vaktgården, han sa: 
Gå och tala till Eved-Melech (betyder kungens tjänare), kushiten och säg: ”Så säger Härskarornas Herre (Jahveh Sebaot), Israels Gud (Elohim): Se, jag ska föra mina ord över denna stad för ont och inte för gott, och de ska bli fullbordade inför dig den dagen. 
Men jag ska befria dig den dagen, förkunnar (säger, proklamerar) Herren (Jahveh), och du ska inte ges i händerna på de män som du är rädd för. 
Jag ska verkligen befria dig och du ska inte falla för svärdet utan vinner ditt liv som ett byte, eftersom du har litat på mig, förkunnar (säger, proklamerar) Herren (Jahveh).” 
