Psaltaren.
17.
En bön (vädjan, förbön – hebr. tefillah). Av David. Detta är den första psalmen som använder hebr. tefillah i inledningen, se även Ps 86:1; 90:1; 102:1; 142:1. Av de minst 12 olika ord som används för bön är detta bland de vanligare. Det kan ha att göra med verbroten palal att falla ner. ______ Hör, Herre (Jahveh), rättfärdighet! Den korta öppningsfrasen är svår att översätta. Ordet ”rättfärdighet”, som i hebreiskan är ett substantiv, kan tolkas som att bönen gäller en rättfärdig sak eller att författaren anser sig vara rättfärdig och oskyldig. Ett sätt att översätta skulle kunna vara: ”Hör rättfärdigheten som talar genom mig.” Ordet ”rättfärdighet” kan också fungera som ett adjektiv som belyser Guds karaktär. Det blir då en önskan om att Gud i sin rättfärdighet ska höra Davids bön och gripa in och skipa rättvisa. Den trevande inledningen kan vara medvetet formulerad öppen för flera tolkningar. Psaltarpsalmernas texter är också skrivna till musik som förstärker orden, känslan och stämningen. Efter ett musikaliskt intro på harpa kanske den första frasen viskas fram med en paus mellan varje ord: ”Hör, Herre, rättfärdighet.” Efter ytterligare ett instrumentalt parti görs sedan en ny ansats som formar en fullständig mening: Ge akt (lyssna uppmärksamt) på mitt rop! Lyssna till (vänd ditt öra mot) min bön, den kommer inte från falska läppar (det är ärliga sanna ord). 
Låt domen (ditt beslut i mitt rättsfall) komma från din närhet (ditt ansikte), dina ögon ser (skådar, avgör) vad som är rätt och riktigt (ditt perspektiv är rättvist). 
Du har prövat mitt hjärta (mina inre motiv), du har besökt mig på natten då vi inte är sysselsatta med allt vardagligt och har tid att tänka och reflektera över livet, du har noga rannsakat (som en smältdegel renar silver och guld) mig även på dagen då vi interagerar med andra människor, se Ps 12:7 men finner inget. Jag har bestämt mig för att inte överträda (säga något ont, synda) med min mun. 
Vad gäller människors handlingar vad de onda sysselsätter sig med, hur de lever sina liv, har jag med hjälp av dina läppars ord (dina instruktioner, din vägledning) iakttagit och på så sätt undvikit våldsverkarens stigar (sätt att leva, välkända, upptrampade gångvägar). 
Mina steg går stadigt på dina vägar (spår, välkända leder – jag har följt dina instruktioner; levt mitt liv efter ditt Ord), mina fötter har inte stapplat (jag har inte vacklat, vikit av från din väg). Två vägar beskrivs i dessa två verser: Guds väg och våldsverkarens väg. Den rättfärdige kan lära sig även från de ogudaktiga genom att betrakta deras livsval och konsekvenser. 
Jag ropar höjer min röst i bön till dig, för du svarar mig, Gud (El)! vänd ditt öra (lyssna noga) till mig, hör mina löftesord (hebr. imrah). 
Visa mig en särskild (extra mycket) nåd (omsorgsfull kärlek – hebr. chesed) i den hårt ansatta situation jag är i just nu behöver jag ett mirakulöst ingripande, du som med din högra hand (din makt) räddar den som tar skydd (har sin tillflykt) hos dig, från dem som reser sig upp mot mig. 
Beskydda (försvara, bevara, vårda) mig reflexmässigt som en ögonsten (pupill/pojke – en älskad dotter). Den första frasen är laddad med flera starka bildspråk. Ordagrant står det bevara mig som ”pupillen/den lilla mannen dotter ögat”. Det hebreiska ordet ishon betyder både ”en liten man” och ”pupill”. Anledningen till den dubbla betydelsen är att man kan se sin egen spegelbild i miniatyr i pupillen när man tittar någon i ögat. Nästa ord består av det vanliga ordet för öga (hebr. ajin). Kombinationen av ishon följt av ajin görs 5 ggr i Bibeln. De övriga är 5 Mos 32:10; Ords 7:2, 9; 20:20. Dock görs något unikt här. Ytterligare ett ord skjuts in och ett nytt ord skapas: bat-ajin. Betydelsen är ”ögats dotter”. Det hebreiska ordet bat betyder dotter, och används t.ex. i frasen bat mitsvah när en flicka vid tolv års ålder blir en ”budets dotter”. Pojkar firar bar mitsvah vid tretton års ålder.  Här i Psalm 17 formas nu en helhet med den maskulina formen ”den lilla mannen – pupillen” tillsammans med den feminina ”ögats dotter”. Det målar upp en bild av en högt älskad son, dotter, Guds dyrbara ögonsten. På samma sätt som ögat och pupillen skyddas av ögonlocket, ögonbrynet, ögonhålan och handen som reflexmässigt lyfts upp om något kommer mot ögat, vill David att Gud reflexmässigt ska beskydda honom.  Som en parallell till första raden kommer en bild från djurvärlden där en fågel breder ut sina vingar över sina ungar. Jesus använder samma bild i Matt 23:37. Båda dessa bilder, ögat och vingarna, används i 5 Mos 32:10-12, och är troligen inspirationen till denna vers. Det finns också en association till kerubernas vingar som överskuggar nådastolen i tabernaklet, se 2 Mos 25:18-20. Göm mig under dina vingars skugga, 
beskydda/göm mig från de gudlösa (ogudaktiga, ondskefulla) som vill förgöra mig, mina dödsfiender (ordagrant ”mina själsfiender”, de som är ute efter mitt liv) som omringar mig. Ordet ”förgöra” används också om en armé som plundrar, bränner och förgör en stad som de belägrat och intagit. David känner sig omringad av fiender som snart stormar mot honom. 
Helt omslutna i sin fetma (förhärdade, känslokalla), med sin mun talar de stolt (stora ord, arrogant). Uttrycket ”omsluten i sin fetma” är svåröversatt. Fetma används ofta som en bild på rikedom, överflöd och det goda livet. Det används om hur de ogudaktiga blivit högmodiga i sin framgång, se 5 Mos 32:15; Ps 73:7; Job 15:27. Bildligt sett omsluter också fettet människans organ och hindrar dess funktion. I Ps 73:7 står det bokstavligen ”ögon som plirar fram från fettet”, en bild på hur ”fettet”, framgången, gjort att de inte kan se klart. Ett annat organ är hjärtat som kan bli omslutet av fett, vilket ger en bild på någon som blivit känslokall och inte längre kan sätta sig in i någon annans situation. Hebreisk poesi har ofta paralleller. Eftersom den andra delen nämner munnen, kan första frasen underförstått syfta på hjärtat och hur det är helt förstockat. Alltså en bild på hur rikedomen har gjort dem känslokalla. 
De har följt våra steg, de omringar oss, de stirrar på mig, redo att slå mig till marken. 
Han kan liknas vid ett lejon som längtar att riva sitt byte, som unga lejon som ligger gömda i bakhåll. 
Stå upp, Herre (Jahveh)! Konfrontera honom (stå mot hans ansikte)! Få honom ner på sina knän! Rädda mitt liv (själ – hebr. nefesh) från den gudlöse (ogudaktige, ondskefulle), ditt svärd. De två första verben ger en fin rytm i språket. Stå upp är kumah och gå konfrontera är kadmah. Det går att tolka ”svärd” i denna vers på två sätt. Svärdet kan vara en parallell till ”Guds hand” i nästa vers. Svärdet blir då som ett vapen i Guds hand då han griper in och försvarar den rättfärdige. Det går också att se det som att den ogudaktige är Guds svärd som står i hans tjänst. Den senare tolkningen innebär att de ogudaktiga ibland är Guds redskap för att utföra hans dom. Tanken är inte främmande i Bibeln, se Jes 10:5-7; Jer 51:20. 
Rädda mig från människor genom din hand (mäktiga kraft), från denna världens människor, vars arvedel (enda mål) är det här temporära livet, du fyller deras buk med dina skatter, de har många söner och lämnar sitt överflöd till sina barn. Gud är källan till allt gott, se Jak 1:17. Han låter solen gå upp över både onda och goda, och låter regnet falla över både rättfärdiga och orättfärdiga, se Matt 5:45. Även om dessa aktivt ogudaktiga människor inte vet om det, kommer allt gott de fått från Gud. Utan Gud kretsar livet bara runt det som hör till det jordiska och deras högsta mål är att lämna ett arv till sina barn. Det är i sig inte fel, men det är inte det högsta syftet med livet. 
Jag för min del, i rättfärdighet till skillnad från de orättfärdigt rika ska jag få skåda ditt ansikte (vara i din närhet) Ps 11:7, när jag vaknar blir jag mättad i din gestalt (avbild). Vaknar kan tolkas som att vakna från fysisk sömn, se vers 3, bildligt från natten och mörkret till en ny ljus dag, eller vakna upp efter döden till en evighet tillsammans med Gud. 
