Jesaja.
19.
Budskap om (profetord, börda över) Egypten. Se, Herren (Jahveh) rider på ett snabbt moln och kommer till Egypten och Egyptens avgudar ska förflyttas i hans närvaro, och Egyptens hjärta ska smälta inombords. 
Och jag ska sporra Egypten mot Egypten, och de ska strida varje man mot sin bror, och varje man mot sin granne, stad mot stad, och kungarike mot kungarike. 
Och Egyptens ande ska göras tom (de tappar sitt mod) och jag ska omintetgöra deras rådslut, och de ska söka hos avgudarna, och de som viskar och andarna (demonerna) och familjeandarna (släktdemonerna). 
Och jag ska överlämna Egypten till en grym herre, och en våldsam kung ska regera över dem, förkunnar (säger, proklamerar) Herren, Härskarornas Herre (Adonai Jahveh Sebaot). 
Och vattnet ska sina i havet och floderna ska torka ut. 
Och floderna ska bli stinkande, Egyptens (hebr. Matsor – singular) strömmar ska bli små och torka upp, rören och vassen ska vissna, 
våtmarkerna längs Nilen, vid Nilens flodbankar. Och allt som är sått vid Nilen, ska bli torrt, drivas bort och inte vara (finnas, existera) mer. 
Fiskarna ska klaga, och alla som kastar ut metspön i Nilen ska sörja, och de som sprider ut näten över vattnet ska försmäkta. 
Därtill ska de som arbetar med kammat lin och de som väver bomull komma på skam. 
Hennes grundvalar ska krossas, alla som gör dammar ska bli bedrövade i själen. 
Tsoans furstar är fullkomliga dårar, faraos visaste rådgivare är oförnuftiga rådgivare. Hur kan ni säga till farao: ”Jag är den vises son, son till en forntida kung?” 
Var är de nu, de visa männen? Låt dem berätta för dig nu, och låt dem veta vad Härskarornas Herre (Jahveh Sebaot) har för avsikt angående Egypten. 
Tsoans furstar har blivit dårar, Nofs furstar är bedragna, de har fått Egypten att gå vilse, som är hennes stammars hörnsten. 
Herren (Jahveh) har blandat henne med en ande av förvirring (yrsel), och de har fått Egypten att ragla (vackla) i varje göromål, som en drucken raglar (vacklar) i sina spyor. 
Inte heller ska det finnas något arbete att göra för Egypten som huvud eller svans, palmkvist eller kaveldun. 
På den dagen ska Egypten likna en kvinna och ska darra och frukta på grund av skakningarna från Härskarornas Herres (Jahveh Sebaots) hand, som han skakar över dem. 
Och Juda land ska bli en skräck för Egypten, så snart någon nämner om det för dem ska de bli rädda, på grund av Härskarornas Herres (Jahveh Sebaots) avsikter, som han har avsett mot dem. 
På den dagen ska det finnas fem städer i Egyptens land som talar Kanaans språk och avlägger ed till Härskarornas Herre (Jahveh Sebaot). En av dem ska heta Ödeläggelsens stad (hebr. ir ha-heres). Syftar på staden On, på grekiska Heliopolis (”solstaden”), ca 8 km nordost om Kairo. 
På den dagen ska det finnas ett altare till Herren (Jahveh) mitt i Egyptens land och en pelare på dess gräns till Herren (Jahveh). 
Och det ska vara ett tecken och ett vittnesbörd till Härskarornas Herre (Jahveh Sebaot) i Egyptens land, för de ska ropa till Herren (Jahveh) på grund av sina förtryckare, och han ska sända dem en frälsare och en försvarare som ska befria dem. 
Och Herren (Jahveh) ska göra sig själv känd för Egypten, och egyptierna ska känna (vara intimt förtrogna med) Herren (Jahveh) den dagen. De ska tillbe med djuroffer och matoffer och ska ge löften till Herren (Jahveh) och infria dem. 
Och Herren (Jahveh) ska slå Egypten, slå och hela (bota) och de ska återvända till Herren (Jahveh), och de ska bönfalla honom och han ska hela (bota) dem. 
På den dagen ska det vara en huvudväg från Egypten till Assyrien, och assyrierna ska komma till Egypten och egyptierna till Assyrien och egyptierna ska tillbe med assyrierna. 
På den dagen ska Israel vara den tredje med Egypten och med Assyrien, en välsignelse mitt på jorden, 
eftersom Härskarornas Herre (Jahveh Sebaot) har välsignat honom och sagt: ”Välsignat är mitt folk Egypten, och verket av min hand Assyrien, och min arvedel Israel.” 
