Josua.
3.
Tidigt följande morgon bröt Josua och alla israeliterna upp från Shittim och kom till Jordan. De slog läger där innan de gick över Jordanfloden. Kaleb var omkring 80 år (Jos 14:7) och Josua troligtvis lite yngre, de hade väntat i över 40 år på detta tillfälle att få gå in i det utlovade landet. Man slår läger på den östra sidan av Jordanfloden. De går över Jordan den 10:e nisan, se Jos 4:19, vilket motsvarar april månad då floden flödar över sina breddar, se vers 15. 
Efter tre dagar gick ledarna genom lägret 
och de befallde folket: ”När ni ser Herren (Jahveh) er Guds (Elohims) förbundsark, bli buren av de levitiska prästerna, då ska ni bryta upp och marschera efter den, 
men var noga med att låta det vara ett avstånd på omkring 2 000 alnar 900 meter; 4 Mos 35:5 mellan den och er. Närmare bör ni inte komma den, för att ni ska veta vilken väg ni ska gå, eftersom ni inte har gått den vägen förut.” Arken symboliserar Guds närvaro, hans person och hans löften. I den guldbelagda trälådan (1,2 m lång och 0,6 m bred och hög) låg stentavlorna med budorden, se 2 Mos 25:10-22. Arken var alltid i mitten av lägret, både när man stod still och när man vandrade. De leviter som var ättlingar till Kehat, kehatiterna, skötte i normala fall sysslorna vid arken och bar den, men nu skulle i stället prästerna, dvs. ättlingarna till Aron, bära arken före folket. Dessa instruktioner är specifika för just detta tillfälle då man ska passera Jordanfloden, en anledning kan vara att arken skulle vara synlig för alla och lätt att följa då man korsade floden. Texten berättar inte om arken fortfarande var täckt av förhänget som under transporten tidigare i öknen, se 2 Mos 40:19. Avståndet 2 000 alnar är den sträcka man fick gå på en sabbat, se 4 Mos 35:5. 
Josua sa till folket: ”Helga er förbered er, avskilj er för helig tjänst – ett personligt ansvar att göra upp med synden, för i morgon ska Herren göra under bland er.” 
Därefter sa Josua till prästerna: ”Tag förbundsarken och gå framför folket.” Då tog de förbundsarken och gick framför folket. 
Och Herren (Jahveh) sa till Josua: ”Idag ska jag börja att göra dig stor i Israels åsyn, för att de ska veta (vara intimt förtrogna med) att jag är med dig på samma sätt som jag var med Mose, 
och du ska befalla prästerna att bära förbundsarken och säga: ’När ni kommer till vattenbrynet på Jordan ska jag låta Jordan stå still (ska jag hindra vattnet från att flöda).’ ” 
Och Josua sa till Israels söner: ”Kom närmare och lyssna till Herren er Guds (Jahveh Elohims) ord.” 
Josua sa: ”Så här ska ni veta att den levande Guden (El-Chaj) är mitt ibland er, och att han verkligen ska driva ut: kanaanéerna, hettiterna, hivéerna, perisséerna, girgashéerna, amoréerna, jevusiterna.” Vår andliga kamp idag, är inte en strid mot kött och blod, utan mot andemakter, se Ef 6:12. Genom att se vad namnen på dessa folk betyder, kan vi se de områden som en troende idag behöver erövra för att få full frihet:  - kanaanéer – var handelsmän, vår relation till pengar  - hettiter – fruktan och rädsla  - hivéer – stad, by, liv, alternativa livsstilar, beroende av den här världen, världslighet  - perisséer – oskyddade städer, ingen skyddsmur  - girgashéer – en som bor i jorden/lera  - amoréer – ett högt folk, högmod och skrytaktigt tal  - jevuséer – att trampa på andra, orenhet Det finns tre uppräkningar med dessa sju folkslag, se 5 Mos 7:1; Jos 3:10; 24:11. I den vanligaste är det sex av dessa, alla utom girgashéerna, se 2 Mos 3:17; 23:23; 33:2; 34:11; 5 Mos 20:17; Jos 9:1; 11:3; 12:8; Dom 3:5. I Esra 9:1 nämns även moabiterna och egyptierna. Det finns två uppräkningar där även kanaanéerna saknas, se 1 Kung 9:20; 2 Krön 8:7. I uppräkningen i Neh 9:8 nämns inte hivéerna. Ordningen är inte densamma utan varierar. Även i en kristens liv kan det vara variation i ordningen på vilka områden som behöver intas. Israelerna fick olika strategier för de olika folken och det finns olika strategier i den andliga kampen också. 
Josua fortsätter och ger anledningen till att de kan lita på att de ska segra: ”Se, arken! Hela jordens Herres (Adonai, fokus på Guds storhet och makt) förbundsark ska gå framför er i ner i floden Jordan. 
Nu ska ni därför ta tolv män från Israels stammar, en man för varje stam. 
Och det ska ske att när prästerna som bär Herrens (Jahvehs) förbundsark sätter sina fotsulor i Jordans vatten, då ska hela jordens Herre (Adonai) låta Jordans vatten skäras av, även vattnet som kommer uppströms ifrån och det ska stå i en hög (som en vall).” Detta påminner om hur de korsade Röda havet, se 2 Mos 14. 
Och det hände när folket tog ner sina tält för att gå över Jordan, att prästerna som bar förbundsarken var framför folket, 
och när de som bar arken kom till Jordan och prästernas fötter rörde vid vattenytan – för Jordan svämmade över alla sina bräddar under hela skördetiden – 
att vattnet som kom uppströms ifrån stod still och reste sig som en hög (vall, mur) långt bort vid staden Adam 3 mil norr om Jeriko, staden bredvid Tsaretan, och så var det ända ner till Aravahavet, Salthavet (Döda havet). Det (vattnet) var helt avskuret och folket gick över mitt emot Jeriko. 
Och prästerna som bar Herrens förbundsark stod stadigt på torr mark mitt i Jordan, medan hela Israel passerade över på torr mark, till dess att hela folket hade passerat torrskodda över Jordan. Jordandalen är ett jordbävningsdrabbat område eftersom det utgör gränsen mellan två kontinentalplattor. Just kring området i Adam så slingar sig Jordanfloden runt fördämningar som orsakats av tidigare jordbävningar. Den senaste stora jordbävningen i detta område var 1927. Då dämdes Jordanfloden upp i 20 timmar. 
