2 Timoteusbrevet.
3.
Du ska veta (måste förstå) att i de sista dagarna blir det svåra tider. Uttrycket ”de sista dagarna” används i NT för hela perioden från Jesu död och uppståndelse fram till hans återkomst, se Petrus tal i Apg 2:16-39 och Heb 1:2. 
Människorna kommer att vara: egenkära (själviska, älska sig själva, allt centrerar kring det egna jaget), penningkära (älska pengar, leva för materialism, ordagrant ”vän med silvermynt”), skrytsamma (arroganta), stolta, hånfulla, Nu följer fem allitterationer – en retorisk stilfigur där flera ord börjar med samma ljud. Det kan jämföras med rim, där ord slutar med samma ljud. De följande fem orden börjar alla med den grekiska bokstaven alfa, som reverserar ordets betydelse. Den svenska motsvarigheten är ”o”. Denna grupp verkar alla ha att göra med familjerelationer. olydiga (upproriska – gr. apeithes) mot sina föräldrar, otacksamma (gr. acharistos), oheliga (ogudaktiga – gr. anosios), 
okänsliga (känslokalla, kärlekslösa mot sina närmaste, utan familjeband – gr. astorgos), oförsonliga (går inte in i förbund, förbundsbrytare, vägrar att överkomma meningsskiljaktigheter – gr. aspondos), djävulska (skvallrare, förtalare – gr. diabolos, djävulens namn – någon som söndrar och splittrar och agerar djävulskt), Detta är listans centrum – källan för allt detta är djävulen. Nu följer på nytt tre allitterationer där alla orden börjar på alfa, se vers 2. obehärskade (utan självkontroll – gr. akrates), omilda (otämjda, råa, brutala, djuriska – gr. anemeros), fientliga mot det goda (helt utan intresse för det goda – gr. aphilagathos), 
falska (sådana som förråder), hänsynslösa (förhastade, kastar sig huvudstupa in till sitt förfall) högmodiga (förblindade). De kommer att älska njutning (ordagrant vara ”vän med hedonism”), mer än de älskar Gud (ordagrant vara ”vän med Gud”) 
och ha ett sken (en yttre form) av gudsfruktan men förneka dess kraft. Denna lista med arton punkter börjar och slutar på temat egoism. Kärleken till sig själv, istället för den som är riktad mot Gud, ramar in hela detta stycke. Håll dig borta från (undvik) dem! Paulus har tidigare uppmanat Timoteus att vara vänlig mot alla, se 2 Tim 2:24. Det gällde även dessa människor som verkade finnas i församlingens krets. När Paulus var fånge i Caesarea kom den romerske ståthållaren Felix ofta och lyssnade på honom, och Paulus fick ett tillfälle att dela evangeliet, se Apg 24:24-27. Se även Rom 16:17. 
Bland dem som drivs av egoism, se vers 2-5, och även bland de falska lärarna i Efesos finns sådana som smyger (ålar) sig in i hemmen och snärjer (får kontroll över, tillfångatar) svaga kvinnor som är tyngda av obekända, tidigare synder som nu tynger dem och drivna av många slags begär, de blir 
ständigt undervisade, men lyckas aldrig komma till insikt (praktisk kunskap) om sanningen. 
Liksom de egyptiska trollkarlarna Jannes och Jambres trotsade Mose, trotsar dessa män sanningen. De dessa falska lärare är människor med fördärvat sinne, deras tro är inte äkta. 
Men de ska inte ha någon mer framgång. De går längre och längre i sin ogudaktighet, se 2 Tim 2:16. Deras galenskap ska bli uppenbar för alla, så som det också blev med de två Jannes och Jambres. Jannes och Jambres var, enligt den judiska traditionen, namnet på faraos två trollkarlar som gjorde falska tecken, se 2 Mos 7:11; 9:11. Till skillnad från falska lärare som smyger sig in, visar Paulus på en öppenhet. Timoteus har följt och sett Paulus under en lång tid, hans liv är öppet och transparent. 
Men du har följt (varit närvarande, noga sett) min undervisning (lära), livsstil (mitt liv), målsättning, tro, tålmodighet (balanserade temperament, överseende med andra när de gör fel), kärlek som är osjälvisk och utgivande och uthållighet (ståndaktighet) karaktär som står fast även under prövningar, 
mina förföljelser och lidanden, som de i Antiokia Apg 13:14-52, där Paulus och Barnabas fördrevs från staden, Ikonium Apg 14:1-5, där de var nära att bli stenade, men hann fly från staden och Lystra Apg 14:6-20, där Paulus blev stenad och släpades ut ur staden till synes död. Vilka förföljelser har jag inte fått utstå, men Herren har räddat mig ur dem alla. Syftar på Ps 34:20. 
Så kommer alla som vill leva gudfruktigt i den Smorde (Messias, Kristus) Jesus att bli förföljda. 
Men onda människor och bedragare charlataner, illusionister, de som ger ett sken av att vara goda ska gå allt längre i sin ondska, de bedrar (vandrar bort från sanningen) och är själva bedragna. All synd har sitt ursprung i att vara förledd. Att känna sanningen sätter människor fria, se Joh 8:31-32. 
Men du måste hålla fast vid det du lärt dig (intellektuellt förstått) och som du är övertygad om (förvissad om, trogen i). Du känner ju personligen dem som har undervisat dig. Paulus syftade på Timoteus mor Eunike och hans mormor Lois, se 2 Tim 1:5, och även på sig själv, se 2 Tim 1:13; 2:2. Kanske tänkte Paulus även på flera pålitliga lärare som han har nämnt, se 2 Tim 2:2. 
Du har redan som litet barn fått kunskap om de heliga Skrifterna, som kan ge dig vishet, så att du blir frälst (helad, upprättad, befriad) genom tron i den Smorde (Messias, Kristus) Jesus. 
Hela Skriften (varje skrift; varje del av Skriften) hela Bibeln är utandad av Gud (”gudsutandad” – gr. theopneustos) inspirerad av Guds Ande och nyttig (användbar, hjälpsam) till undervisning handledning i läran och dess tillämpning, se Rom 15:4, till tillrättavisning (överbevisning) om synd, se Joh 16:8, till upprättelse (återupprättelse, korrigering), och till fostran i rättfärdighet disciplinerad träning i att leva i överensstämmelse med Guds vilja, 
så att gudsmänniskan den som tillhör Gud kan bli fullt färdig kvalificerad och redo att komma i funktion här och nu, väl rustad sedan hon fullt ut har anpassats och utrustats för varje god gärning. Med Skriften syftar Paulus på de judiska skrifterna (som utgör det vi idag kallar för Gamla testamentet), men även på evangelierna, Apostlagärningarna och breven som tillkom under mitten av det första århundradet (som tillsammans med Johannesevangeliet, senare brev och Uppenbarelseboken benämns Nya testamentet). Den grekiska prepositionen pros (”till” i vers 16 och ”för” i vers 17) har innebörden ”samverkande fram mot målet” och betonar här Skriftens roll i helgelsen. 
