Psaltaren.
34.
Av David, när han spelade vansinnig (ordagrant: ”förändrade sitt sinne”) inför Avimelech troligtvis en titel på filisteiska kungar i Gazaområdet, se 1 Mos 20:2; 26:1, som drev bort honom David, och han kunde undkomma (gå därifrån). Bakgrunden till denna psalm är att David har besegrat filistéernas Goliat (1 Sam 17). Kvinnorna i Israel sjöng: ”Saul har slagit tusen, David tiotusen” (1 Sam 18:7). Detta gjorde David populär vilket skapade avundsjuka hos Saul. Med tiden växte hatet och David flydde från honom. I fruktan för Saul sökte David skydd hos filistéernas kung i Gat, Goliats hemstad. Väl där började ryktet sprida sig om vem han var och David greps av fruktan. Han låtsades vara galen och släpptes fri (1 Sam 21:10-15).  I Samuelsboken är den filisteiska kungens namn Akish, 1 Sam 21:10, men här i psalmen kallas han Avimelech. Den sista delen av namnet är melech, vilket betyder kung på hebreiska. Avimelech är troligtvis en generell titel på filisteiska kungar i Gazaområdet, på samma sätt som Roms kejsare eller Egyptens farao. Namnet Avimelech gör även att tankarna går till två händelser ungefär tusen år tidigare i samma område, se 1 Mos 20:2; 26:1. Abraham och Isak försökte också förleda en kung som hette Avimelech. Att samma namn används gör att deras berättelser också finns med som en bakgrund. Den som läser eller hör psalmen uppmuntras att tänka sig in i hur Abraham, Isak och David har konfronterat sin fruktan. Nyckeln till befrielse är att frukta Gud mer än människor och att lyda Gud mer än människor, se Apg 5:29. 
Jag vill lova(prisa, upphöja, lovsjunga) Herren (Jahveh) alltid, hans lov ska ständigt vara i min mun. Den första hebreiska bokstaven är: א – alef. Tecknet föreställer en oxe. Bokstaven symboliserar styrka, ledaren, den första och det viktigaste. Det hebreiska ordet, som motsvarar svenska frasen ”Jag vill lova”, börjar med denna bokstav. Detta förstärker att det första och viktigaste beslutet vi kan göra är att lovsjunga och ära Gud. 
I Herren (Jahveh) ska hela min varelse (min själ, allt vad jag är, hebr. nefesh) berömma sig, låt den ödmjuke höra och glädja sig. Den andra hebreiska bokstaven är: ב – bet. Tecknet avbildar ett hus med bara en dörr. Det symboliserar ett hem och total tillit. Ordet ”I” börjar med denna bokstav vilket förstärker att den troendes hemvist och boning är i Herren (Jahveh). 
Tillskriv storhet till(väx, förstora) Herren (Jahveh) med mig, låt oss upphöja hans namn tillsammans! Den tredje hebreiska bokstaven är: ג – gimel. Tecknet avbildar en kamel. Bokstaven symboliserar rikedom och storhet. Här är det orden ”Tillskriv storhet till” som börjar med denna bokstav. Ordet används för att beskriva hur en människa växer fysiskt i längd, i auktoritet, om ljud som ökar i styrka, känslor som ökar i intensitet, osv. Ju mer vi lovar och prisar Herren (Jahveh) tillsammans, desto mer ser vi hans storhet och rikedom. 
Jag frågade efter(sökte; tog min tillflykt till; närmade mig) Herren (Jahveh) och han räddade (ryckte bort) mig från alla mina farhågor (var sak som ingav mig skräck och fruktan). Den fjärde hebreiska bokstaven är: ד – dalet. Tecknet avbildar en dörr. Ordet för ”Jag frågade efter” börjar med denna bokstav som representerar beslut och belyser vikten av att välja rätt väg. Gud vill att vi först av allt ska söka honom, så kommer han – som redan vet vad vi behöver – att ta hand om oss på alla sätt. Vi uppmanas att inte ta ut bekymmer i förskott, se Matt 6:31-34. Herren välkomnar oss att ofta träda fram inför hans tron och be om vägledning – dörren står hela tiden öppen! 
De som ser upp mot honom i tro och bön strålar av glädje, se Jes 60:5, och deras ansikten behöver inte rodna av vanära (tappa fattningen på grund av skam eller förvirring). Den femte hebreiska bokstaven är: ה – he. Tecknet avbildar en människa med uppsträckta händer. Bokstavens betydelse är att se, titta, andas och att få uppenbarad insikt om något stort och viktigt som pekats ut. I denna vers är det ordet för ”De som ser” som börjar med denna bokstav. Det förstärker hur viktigt det är att ha Guds perspektiv.  Den sjätte hebreiska bokstaven är: ו – vav. Andra delen i vers 6 börjar på vav med ordet ”och” – bokstaven finns alltså i rätt ordning, men inte som en egen vers med två rader som alla andra bokstäver. Det ska noteras att i hälften av alla psalmens 22 verser börjar den andra raden med vav, så det är inte en ovanlig kombination. Se även inledningen till psalmen för en utförligare diskussion. 
Denne stackare (ödmjuke, betryckte) ropade (höjde sin röst i bön) David själv, och Herren (Jahveh) hörde, och frälste (befriade) honom ur all hans nöd (ångest, svårighet; allt trångmål). Den sjunde hebreiska bokstaven är: ז – zajin. Tecknet avbildar ett svärd och symboliserar rörelse och iver. Ordet för ”Denne” börjar med denna bokstav och visar på Guds ingripande när han hör sina barn kalla på honom. 
Herrens ängel (utsände budbärare)slår läger(vaktar) runt dem som fruktar (vördar, respekterar) honom Herren, och han befriar var och en av dem. Den åttonde hebreiska bokstaven är: ח – chet. Tecknet avbildar ett staket. Bokstaven symboliserar något som binder samman och inhägnar, rent fysiskt som ett staket eller en mur, eller socialt som vänskap och kärlek. I denna vers är det ordet ”slår läger” som börjar med denna bokstav. Ordet används om en armé som slår läger. Användningen här belyser hur Gud beskyddar den som vänder sig till honom. 
Smaka(pröva, undersök) drick djupt från Guds källor och se hur god Herren (Jahveh) är! Välsignad (salig, lycklig) är den man (stridsman) i sin bästa ålder som förtröstar på (sätter sitt hopp till; tar sin tillflykt till) honom. Den nionde hebreiska bokstaven är: ט – tet. Tecknet avbildar ett huvud och en svans och föreställer antingen en orm i en korg eller en människa böjd i ödmjukhet. Paradoxalt nog kan bokstaven symbolisera både ont och gott – antingen rebelliskhet eller godhet. I denna vers börjar det hebreiska ordet för ”smaka” på tet, och det förstärker uppmaningen att välja Gud som är god. Att ”smaka” på Guds godhet talar om ett inre liv tillsammans med Herren (Jahveh). Versen citeras av Petrus i 1 Pet 2:2-3.  Den hebreiska texten har ki-tov JHVH (ordagrant: ”för god Jahveh”). Här finns inget ord för ”är” med. Enligt det grekiska tänkesättet (som påverkat oss i väst) kan godhet existera oberoende av Gud. Godhet anses alltså inte som ett av Guds attribut. I den judiska världsbilden hör dessa två begrepp oskiljaktigt ihop. Det går inte att se godhet utan att se Gud. Att förneka Guds godhet är att förneka Gud själv. Det finns ingen godhet skild från Gud – Gud och godhet hör ihop.  Värt att notera är också att här används inte något av de vanliga hebreiska orden för människa, utan gever som beskriver en stridsman – en man i sina bästa år – full av egen styrka och kraft. Denna paradox visar på att verklig styrka inte finns i det yttre och synliga, utan handlar om att villigt böja sig inför Gud. 
Frukta(vörda, respektera) Herren (Jahveh), ni heliga (Guds utvalda), för de lider ingen brist, de som fruktar honom. Den tionde och minsta hebreiska bokstaven är: י – jod. Tecknet avbildar en arm eller en sluten hand. Handen symboliserar styrka och kraft. Denna vers både inleds och avslutas med ordet ”Frukta” (hebr. jare), som börjar med denna bokstav. Här finns en koppling till Ordspråksbokens kända inledning där gudsfruktan är början till all kunskap, se Ords 1:7; 9:10. 
Unga lejonsom vanligtvis är starka och kan skaffa föda kan lida nöd och hungra, men de som frågar efter (söker, tar sin tillflykt till, ofta träder fram inför) Herren (Jahveh) saknar inte något gott. Den elfte hebreiska bokstaven är: כ – kaf. Tecknet avbildar en handflata. Den kan symbolisera givmildhet, genom att sträcka ut handen för att välsigna, men också att ta emot. I denna vers börjar ordet ”Unga lejon” med denna bokstav. Det förstärker att det inte är fysisk styrka och egen kraft som är avgörande för vår försörjning, utan om vi söker Guds rike först, se Matt 6:33; Jak 1:17. 
Kom, barn, lyssna på mig, jag ska lära er vördnad för Herren (Jahveh). Den tolfte hebreiska bokstaven är: ל – lamed. Tecknet avbildar en herdestav eller oxpiska och symboliserar ofta undervisning. I denna vers börjar ordet ”Kom” med denna bokstav och förstärker att Herren bjuder in oss att komma till honom för att få undervisning. Att inbjudan är riktad till ”barn” understryker att det handlar om ödmjukhet, se Ords 4:1; Matt 18:3. 
Vem är den människa, som älskar livet, som önskar se många dagar och ha det gott? Den trettonde hebreiska bokstaven är: מ – mem. Tecknet avbildar vatten och står för vatten, folk, nationer och språk. I denna vers börjar ordet ”Vem” på denna bokstav. Det förstärker frågan om det finns någon bland alla människor som vill leva ett liv till fullo? Föregående vers talade om att vörda Herren (Jahveh). Denna vers visar att sann gudsfruktan inte begränsar, istället är det vägen till verklig glädje. 
Vakta din tunga från ondska, dina läppar från att tala falskhet (förtal, svek). Den fjortonde hebreiska bokstaven är: נ – nun. Tecknet avbildar ett sädeskorn som börjat gro och beskriver ofta avkomma och kontinuitet. Ibland förknippas det också med en fisk eller en orm. Det används ofta för att beskriva en fortsättning och kontinuitet. I denna vers börjar ordet ”Vakta” med denna bokstav. Det förstärker hur viktigt vårt tal är. Jakob uppmanar att vara snar att lyssna och sen att tala, se Jak 1:19. Tungan är en liten eld som kan sätta en stor skog i brand, se Jak 3:5. 
Vänd dig bort från det som är ont och gör istället gott, sök frid – sträva efter den (jaga den). Den femtonde hebreiska bokstaven är: ס – samech. Tecknet avbildar en pelare och symboliserar stöd och stabilitet. I den här versen är det ordet ”Vänd” som börjar på den bokstaven. Nyckeln till frid är att aktivt vända sig bort från ondska, och även aktivt sträva efter det som är gott. Det ger en stabil frid. 
Herrens (Jahvehs)ögon är vända till de rättfärdiga, och hans öron till deras ångestfyllda rop (i djup vånda). Den sextonde hebreiska bokstaven är: ע – ajin. Tecknet avbildar ett öga eller en vattenkälla. Den symboliserar ofta profetisk klarsyn och uppenbarelse. Här är det ordet ”ögon” som börjar med denna bokstav. Det förstärker hur Gud ser de rättfärdiga. Att både ”ser” och ”hör” används parallellt förstärker att Gud är närvarande och aktivt involverad. 
Herrens (Jahvehs)ansikte är emot i vrede för att döma, se Ps 21:10 dem som gör det onda, för att utplåna deras minne från jorden. Den sjuttonde hebreiska bokstaven är: פ – pe. Tecknet avbildar en mun. Symboliserar ofta tal och relationer. Här är det ordet ”ansikte” som börjar med denna bokstav, och förstärker hur Gud vänder sig mot de onda. 
De rättfärdiga, vers 16ropar och Herren (Jahveh) hör, och räddar dem (rycker bort; för dem ut) ur all deras nöd (alla deras trångmål och svårigheter). Den artonde hebreiska bokstaven är: צ – tsade. Tecknet avbildar en fiskkrok eller en man som böjt sig i ödmjukhet och symboliserar ofta rättfärdighet. Ordet för ”ropar” (hebr. tsaaq) börjar med denna bokstav och förstärker de rättfärdigas rop på Gud. 
Herren (Jahveh) är nära dem som har ett förkrossat (brustet) hjärta, han frälser (befriar) dem som har en bedrövad fullständigt krossad och söndersmulad ande. Den nittonde hebreiska bokstaven är: ק – qof. Tecknet avbildar ett nålsöga eller baksidan på ett huvud och är också en bild på att stå bakom någon och hjälpa. Ordet för ”nära” börjar på denna bokstav, vilket betonar att Herren är nära den som har ett förkrossat hjärta. Det hebreiska ordet för ”förkrossat” kommer från verbet shavar (att brista/bryta sönder). Verbformen piel intensifierar och beskriver något som är krossat och slaget i bitar. I nästa strof används daka som i Ps 90:3 beskrivs som ”stoft”. Två väldigt grafiska framställningar av några som är helt beroende av Gud Ps 51:19; Jes 57:15; 61:1. 
Många är de svårigheter (problem, elakheter, bedrövelser) den rättfärdige får möta, men Herren (Jahveh) räddar (befriar; rycker bort) honom ur dem alla. Den tjugonde hebreiska bokstaven är: ר – resh: Tecknet avbildar ett huvud från sidan och symboliserar förmågan att se. Det hebreiska ordet för ”många” börjar på resh vilket förstärker insikten om att den rättfärdige måste gå igenom mycket lidande, men att Herren också ser allt och kommer med sin fullständiga frälsning, se Joh 16:33; Jak 1:2-4, 12; Rom 8:28; Fil 4:13. 
Han beskyddar alla hans ben, inte ett enda av dem ska krossas. Den tjugoförsta hebreiska bokstaven är: ש – shin. Tecknet avbildar två tänder, och symboliserar ofta att krossa och att förgöra något. Ordet ”beskyddar” börjar med denna bokstav och förstärker att Gud kommer att beskydda så att inte något av hans ben ”krossas”. 
Ondska dödar den ondskefulle (gudlöse, ogudaktige), och de som hatar den rättfärdige ska dömas skyldiga. Den tjugoandra hebreiska bokstaven är: ת – tav. Tecknet föreställer en punkt, en signatur eller ett kors. Som den sista bokstaven är detta en signatur och symboliserar ofta det som avslutar och fulländar. Ordet ”dödar” börjar med denna bokstav och förstärker att de gudlösa själva kommer drabbas av ondska. Det i kontrast till den rättfärdige som överlever och tar sig segrande igenom en mängd problem, se vers 20. En dag kommer också rättvisa att skipas. 
Herren (Jahveh)återlöser(befriar, gång på gång) sina tjänares liv, ingen som tar sin tillflykt till honom ska stå där med skuld. En extra bokstav läggs till på slutet. Det är den sjuttonde konsonanten pe och den används redan i vers 17 där de onda beskrevs. Det kopplar ihop dessa verser och att Gud en dag kommer att döma all ondska. Verbformen på ordet ”återlöser”, som börjar på denna bokstav, förstärker också att detta handlande är karaktäristiskt för Gud. 
