2 Samuel.
20.
Och där mötte dem en usel (värdelös – hebr. belijaal) man vars namn var Sheva, Bichris son, en man från Benjamin. Sheva var från samma stam som Saul, kanske t.o.m. en släkting, se 1 Sam 9:1. Och han blåste i shofaren och sa: ”Vi har ingen del i David och vi har inget arv i Jishajs son. Var och en till sitt tält, Israel!” 
Då lämnade alla Israels män (ordagrant: gick upp från att följa) David och följde istället Sheva, Bichris son. Men Juda män höll sig till sin kung David, från Jordan till Jerusalem. 
Och David kom till sitt hus i Jerusalem och kungen tog de tio kvinnorna, sina konkubiner, som han lämnat för att ta hand om huset och satte dem i en egen avdelning och gav dem underhåll, men han gick inte in till dem. De levde instängda i änkestånd till den dag de dog. 
Och kungen sa till Amasa: ”Kalla samman Juda män inom tre dagar och var du på denna plats.” 
Och Amasa gick och kallade samman Juda män, men han dröjde längre än den utsatta tiden som han hade fått bestämd åt sig. 
Och David sa till Avishaj: ”Nu kommer Sheva, Bichris son, att göra oss mer ont än Avshalom gjorde. Ta din herres tjänare och jaga efter honom, annars intar han befästa städer och undkommer våra ögon.” 
Och Joavs män gick ut efter honom och keretiterna och peletiterna och alla mäktiga män (män i sina bästa år, fulla av egen styrka och kraft), och de gick ut från Jerusalem för att jaga efter Sheva, Bichris son. 
När de var vid den stora stenen som är i Givon kom Amasa ut och mötte dem. Och Joav var omgjordad med sin rustning som han tagit på sig och på den fanns en gördel med ett svärd fastspänt på höften i dess skida, och när han gick fram föll det ut. 
Och Joav sa till Amasa: ”Shalom (är det väl med dig) min bror.” Och Joav tog Amasa i skägget med sin högra hand för att kyssa honom. 
Men Amasa tänkte inte på svärdet som var i Joavs hand, han slog honom med det i ljumsken och hans inälvor kom ut och han slog honom inte igen och han dog. Och Joav och hans bror Avishaj jagade efter Sheva, Bichris son. 
Och en man stod vid honom från Joavs ynglingar och sa: ”Den som är för (sympatiserar med) Joav och den som är för David, han ska följa Joav!” 
Och Amasa låg och vred sig (rullade runt) i sitt blod mitt på huvudvägen. Och när mannen såg att allt folket stod still, bar han mannen som talade i vers 11 bort Amasa från huvudvägen ut på fältet och han kastade en mantel över honom, eftersom han såg alla som kom över honom stå stilla. 
När han var flyttad från huvudvägen gick hela folket efter Joav för att jaga efter Sheva, Bichris son. 
Och han gick genom alla Israels stammar till Avel och Beit-Maacha och alla beriterna, och de samlade ihop sig och gick efter honom. 
Och de kom och belägrade honom i Beit-Maachas Avel och de kastade upp en vall mot staden och de stod uppgivna, och hela folket som var med Joav slog på muren för att riva ner den. 
Och en vis kvinna ropade från staden: ”Lyssna, lyssna, jag ber er, jag säger till er, till Joav, kom hit så att jag kan tala med er.” 
Och han kom nära henne och kvinnan sa: ”Är du Joav?” Han svarade: ”Det är jag.” Hon sa till honom: ”Hör din tjänarinnas ord.” Han sa: ”Jag lyssnar.” 
Och hon talade och sa: ”Talarna som talade från början (förr i tiden) sa: De som frågar, frågar om råd i Avel, så avgjorde man (en dispyt eller frågeställning). 
Vi är de mest fridsamma och trogna i Israel, och du försöker förgöra en moderstad (viktig central stad) i Israel. Varför vill du förstöra Herrens arv? 
Och Joav svarade och sa: ”Vare det fjärran från mig att jag skulle sluka och att jag skulle tillspilloge. 
Saken är inte sådan. Men en man från Efraims bergsbygd, Sheva, Bichris son, har lyft sin hand mot kungen, mot David. Ge oss honom och vi ska lämna staden.” Kvinnan sa till Joav: ”Se, hans huvud ska kastas till er över muren.” 
Och kvinnan gick till hela folket i sin vishet. Och de högg av huvudet från Sheva, Bichris son, och kastade det till Joav. Och han blåste i shofaren och de lämnade staden var man till sitt tält. Och Joav återvände till Jerusalem, till kungen. Detta är andra uppräkningen av Davids närmaste ledare i Samuelsboken, se 2 Sam 8:15-18. 
Och Joav ledde (var över) hela Israels armé 2 Sam 8:15 och Benajaho, Jehojadas son, ledde (var över) keretiterna och ledde (var över) peletiterna, 
och Adoram ledde (var över) leviterna och Jehoshafat, Achilods son, var sekreterare, 
och Sheva var skrivare och Tsadoq och Evjatar var präster, 
och även Ira, jairiten, var präst till David. Namnet Ira betyder ”stadens väktare”, han var en präst (hebr. kohen) i det kungliga huset. Iras söner nämndes i uppräkningen i 2 Sam 8:18. 
