Amos.
3.
Hör (hörsamma, lyd) detta ord som Herren (Jahveh) har talat mot er, Israels söner, över hela familjen alla stammar, både Juda och Israel som jag förde upp, ut ur Egyptens land när jag sa: 
”Bara dig har jag känt (varit intimt förtrogen med) bland jordens alla familjer, därför ska jag hemsöka (för att göra räkenskap med) dig för alla dina överträdelser. 
Nu följer sju retoriska frågor, i inledningen liknades Gud vid ett rytande lejon som upphöjde sin röst, se Amos 1:2. Samma ord återkommer här i vers 4: Kan två vandra tillsammans, utan att vara överens om det? Nej, självklart inte. 
Ryter ett lejon i skogen, när han inte har något byte? Nej, självklart inte. Upphäver ett ungt lejon sin röst från sin lya, om han inte har tagit (fångat) något? Nej, självklart inte. 
Fastnar en fågel i en snara på jorden, om det inte finns ett lockbete? Nej, självklart inte. Sprätter en snara upp från marken, utan att ha fångat något? Nej, självklart inte. 
Om en shofar ljuder i en stad, är det inte så att invånarna bävar? Jo! Om det sker ondska i en stad, har inte Herren (Jahveh) med den att göra? De första fem frågorna har ett underförstått nej som svar. Den sjätte frågan har ett ja som svar och den sista fanns det olika åsikter om. Amos samtid trodde inte att Gud skulle kunna tillåta att förödelse kom över deras stad. Gud förorsakar aldrig ondska (1 Joh 1:5) men han kan tillåta den och ta undan sitt beskydd, se Klag 2:3. Vers 6 ska också ses i ljuset av vers 7-8 där Gud varnar, se även Jona 1:2 
För Herren Herren (Adonai Jahveh) gör ingenting utan att han uppenbarar sitt rådslut för sina tjänare profeterna. 
Lejonet har rutit, vem fruktar inte? Herren Herren (Adonai Jahveh) har talat, vem kan låta bli att profetera?” Lejonet var ett vanligt djur i Israels skogsbygder på den här tiden. Därför var det allmänt känt att lejonet ryter precis innan det kastar sig över sitt tilltänkta byte, som då kan fly om det reagerar tillräckligt snabbt. På samma sätt vill Gud att folket ska förstå hans varningar så att de omvänder sig innan domen drabbar dem. 
Förkunna det i Ashdods palats (mäktiga byggnader) en av filistéernas fem stora städer vid Medelhavet och över palatsen (de mäktiga byggnaderna) i Egyptens land och säg: ”Församla dig på Samariens berg och se den stora förvirringen därinne och förtrycket i dess mitt.” 
Central vers: De vet (känner) inte att göra det rätta, förkunnar (säger, proklamerar) Herren (Jahveh). Man har samlat våld och stöld i deras palats (mäktiga byggnader). 
Därför säger Herren Gud (Adonai Jahveh): ”En motståndare har omringat landet, och han ska slå ner din styrka försvar och rikedom från dig och dina palats (mäktiga byggnader) ska läggas i ruiner.” 
Så säger Herren (Jahveh): ”Som en herde räddar två ben eller en bit av ett öra från lejonets gap, så ska Israels söner som bor i Samarien fly med hörnet av en bädd och damasken (en bit/hörn av benet) från en soffa (dagbädd).” 
”Lyssna och vittna mot Jakobs hus”, förkunnar (säger, proklamerar) Herren (Jahveh), Härskarornas Gud (Elohim Sebaot). 
”I de dagarna då jag ska hemsöka (för att göra räkenskap med) Israels överträdelser, ska jag också hemsöka (för att göra räkenskap med) Betels altaren och hornen på altaret ska bli avhuggna och falla till marken. 
Jag ska slå vinterhuset med sommarhuset, och det lyxiga huset av elfenben ska förgås och det stora huset ska få ett slut”, förkunnar (säger, proklamerar) Herren (Jahveh). 
