Josua.
18.
Och hela Israels söners församling samlade ihop sig tillsammans i Shilo och satte upp mötestältet där och landet var underkuvat framför dem. 
Bland Israels söner återstod sju stammar som ännu inte fått sitt arv. 
Och Josua sa till Israels söner: ”Hur länge ska ni underlåta (dra ut på) att gå och besitta landet som Herren (Jahveh), era fäders Gud (Elohim), har gett er? 
Utse åt er tre män för varje stam och jag ska sända dem och de ska stå upp och vandra genom landet och beskriva det som är ert arv och de ska komma till mig. 
Och de ska dela det i sju delar, Juda ska vistas inom sina gränser i söder och Josefs hus ska vistas inom sina gränser i norr. 
Och ni ska beskriva landet i dess sju delar och föra hit beskrivningen till mig och jag ska kasta lott för er inför Herren vår Gud (Jahveh Elohim). 
Men leviterna har ingen del ibland er eftersom Herrens prästämbete är deras arv, och Gad och Ruben och halva Manasse har tagit emot sina arv på andra sidan Jordan, österut, som Herrens (Jahvehs) tjänare Mose gav dem.” 
Och männen steg upp och gick, och Josua befallde dem som gick för att beskriva landet och sa: ”Gå och vandra genom landet och beskriv det och kom tillbaka till mig och jag ska kasta lott för er här inför Herrens (Jahvehs) ansikte i Shilo.” 
Och männen gick och passerade genom landet och beskrev det med städerna i sju delar i en bok och de kom tillbaka till Josua, till lägret i Shilo. 
Och Josua kastade lott för dem i Shilo inför Herrens (Jahvehs) ansikte, och där delade Josua upp landet till Israels söner efter deras avdelningar. Benjamins område är det som beskrivs mest detaljerat i 18 verser. Det har troligtvis att göra med dess placering mellan Juda i söder och Josef (dvs. Efraim) i norr. 
Och lotten föll på Benjamins söners stam efter deras familjer, och deras arv var mellan Juda söner och Josefs söner. 
Och deras gräns på den norra sidan var från Jordan och gränsen gick upp till sidan av Jeriko i norr och gick upp genom bergsbygden västerut, och därifrån gick den till Beit-Avens öken. 
Och gränsen passerade därifrån till Loz, till sidan av Loz, det är Betel, söderut, och gränsen gick ner till Atrot-Adar vid bergen som ligger söder om Beit-Choron, det nedre. Samma som Josefs stammars södra gräns, se Jos 16:1-4 
Och gränsen drogs och vände på den västra sidan söderut från bergen som ligger framför Beit-Choron söderut och gick ut därifrån vid Kirjat-Baal, samma som Kirjat-Jearim, en av Juda söners städer, detta var den västra sidan. 
Och den södra sidan var från den yttersta delen av Kirjat-Jearim och gränsen gick västerut och kom till Neftoachs vattenkälla. 
Och gränsen gick ner till den yttersta delen av bergen som ligger framför Hinnoms söners dal, som är i Refaims dal norrut, och den gick ner från Hinnoms dal till sidan av jevusiterna söderut och gick ner till Ein-Rogel. 
Och den drogs i norr och gick ut vid Ein-Shemesh och gick till Geliot som är mitt emot Adumims sluttning och gick ner till Bohans, Rubens sons, sten. 
Och den gick utefter sidan mittemot Arava norrut och gick ner till Arava. 
Och gränsen gick utefter sidan av Beit-Chogla norrut och gränsen gick vid den norra viken (ordagrant: tungan) av Salthavet (Döda havet) vid den södra änden av Jordan. Detta är den södra gränsen. 
Och Jordan var gränsen på dess östra sida. Detta var Benjamins söners arv med dess gränser runtom efter deras familjer. 
Benjamins söners stammars städer var, efter deras familjer 12 städer i öster: Jeriko och Beit-Chogla och Emek-Ketsits 
och Beit-Arava och Tsemaraim och Betel 
och Avim och Para och Ofra 
och Kfar-Amona och Ofni och Geva. Tolv städer med sina byar. 
14 städer i väster: Givon och Rama och Beerot 
och Mitspeh vakttorn – en militär utpost och Kefira och Motsa 
och Rekem och Jirpeel och Tarala 
och Tsela, Elef och Jevosi, det är Jerusalem, Giva senare blir detta Sauls hemstad och Kirjat. Fjorton städer med sina byar. Detta är Benjamins söners arv efter deras familjer. 
