19
Liv och död (19:1-22:8)
(Jos 20:1-9)
Fristäderna
(Jos 20:1-9)
[Tre fristäder hade redan etablerats öster om Jordanfloden. Nu ges instruktioner om tre städer: Kedesh, Hebron och Shechem, se Jos 20:7.]
1 När Herren (Jahveh) din Gud (Elohim) omintetgör (bokstavligt hugger bort) nationerna, vars länder Herren (Jahveh) din Gud (Elohim) har gett dig, och du då övervinner dem och bosätter dig i deras städer och i deras hus, 2 då ska du avskilja tre städer i mitten av ditt land, som Herren (Jahveh) din Gud (Elohim) ger dig för att inta. 3 Du ska iordningställa dina vägar (göra dem farbara) och dela upp landet, som Herren (Jahveh) din Gud (Elohim) låter dig ärva, i tre delar med gränser så att alla som (av misstag) dräper en människa kan fly dit.
4 Detta gäller en mandråpare som ska fly dit och leva [2 Mos 21:13-14; 4 Mos 35:6-34; Jos 20]. Vemhelst som råkar döda sin granne utan uppsåt (av misstag, olyckshändelse) och inte hatade honom dessförinnan, 5 som när en man går till skogen med sin granne för att hugga ved och hans hand riktar ett slag med yxan för att hugga ner trädet och yxhuvudet lossnar från skaftet och träffar hans granne så att han dör, då ska han fly till en av dessa (tre) städer och leva. 6 För att inte blodshämnaren (ordagrant: återlösaren av blod – hebr. gaal ha-adam) ska jaga dråparen med vrede i sitt hjärta (när hans känslor svallar över) och övermanna honom, eftersom vägen är lång [till den närmsta fristaden], och ge honom ett dödligt slag [i stundens hetta ta lagen i egna händer], när han inte förtjänar att dö eftersom det inte fanns något hat till honom [osämja mellan dråparen och offret innan olyckan]. 7 Därför befaller jag dig och säger: ”Du ska avskilja tre städer åt dig.”
8 Om Herren (Jahveh) din Gud (Elohim) utökar dina gränser, så som han svurit till dina fäder, och ger dig hela det land som han har talat att [han ska] ge till dina fäder, 9 om du håller alla hans befallningar (de tydliga budorden – hebr. mitzvot) så att du gör dem, som jag har befallt (hebr. tsavah) denna dag, att älska Herren (Jahveh) din Gud (Elohim) och alltid vandra på hans stigar, då ska du lägga till (addera) ytterligare tre städer vid sidan om (utöver) dessa tre städer, 10 så att oskyldigt blod inte spills mitt i ditt land, som Herren (Jahveh) din Gud (Elohim) ger dig som arvedel, och blodet kommer över dig.
11 Men om någon man hatar sin granne och ligger i bakhåll för honom och reser sig mot honom och slår honom så att han dör och sedan flyr till en av dessa städer, 12 då ska de äldste i staden sända efter och hämta honom därifrån och ge honom till blodshämnaren så att han kan dö. 13 Dina ögon ska inte beklaga honom [ingen nåd ska visas mot den skyldige mördaren, anledningen är att människan är Guds avbild, se 1 Mos 1:27; 9:6], istället ska du rena Israel från skulden för oskyldigt blod för att det ska gå väl för dig.
Gränsstenar
14 Du ska inte flytta på din grannes råmärke som har funnits där sen gamla (urminnes) tider i ditt arv [5 Mos 27:17; Job 24:2-4; Ords 23:10-11; Hos 5:10]. Det markerar vad du ska ärva i landet som Herren (Jahveh) din Gud (Elohim) har gett dig för att inta (besätta).
Vittnesmål
15 Ett vittne ska inte stå upp mot en man för någon missgärning eller för någon synd, oavsett i vad han har syndat. Över munnen på två vittnen eller över munnen på tre vittnen ska ett ärende bevisas (vara giltigt). 16 Om ett orättfärdigt vittne står upp mot en man för att lägga fram ett förvrängt vittnesmål mot honom, 17 då ska båda männen, som har kontroversen mellan sig, ställa sig inför Herrens (Jahvehs) ansikte framför prästerna och domarna som ska finnas i de dagarna. 18 Domarna ska noga undersöka och se om vittnet är ett falskt vittne och har vittnat falskt mot sin broder, 19 sedan ska de göra mot honom som han hade föreslagit att det görs mot hans broder. Så ska du ta bort ondskan från din mitt. 20 De som är kvar ska höra och frukta och ska inte vidare göra sådana onda ting i din mitt. [De ska ta varning av händelsen.] 21 Ditt öga ska inte beklaga, liv för liv (själ för själ), öga för öga, tand för tand, hand för hand, fot för fot. [2 Mos 21:24-25; 3 Mos 24:17-20]