38
Juda och Tamar
[Huvudpersonen i den sista sektionen (kap 37-50) av Första Moseboken är Josef. Här i kapitel 38 sker dock ett abrupt avbrott som handlar om Juda och Tamar. Till en början kan det vara svårt att förstå hur detta kapitel, som är en enda härva av felaktiga sexuella relationer, passar in i berättelsen. Juda vägrar att gifta bort sin yngsta son till Tamar, hon tar saken i egna händer och förför sin svärfar, han går villigt till henne som är förklädd till en prostituerad. Genom att placera berättelsen om Juda mitt i berättelsen om Josef skapas en litterär poäng. Två olika vägar framträder. Josef flyr från sexuell omoral (1 Mos 39:12) medan Juda villigt går in i den med öppna ögon.]
1 Vid den tiden gick Juda ner [rent höjdmässigt, men även moraliskt] från sina bröder [i Hebron, se 1 Mos 37:14] och vände sig till (slog ner sitt tält vid) en viss adullamit som hette Chira [som betyder ”ädel”]. [Ner till Adullam, som ligger 2 mil nordväst om Hebron, är det en höjdskillnad på över 500 meter.]
2 Där fick Juda se dottern till en kanaaneisk man som hette Shoa [betyder ”rikedom”], han tog henne och gick in till (hade sexuellt umgänge med) henne. [På liknande sätt som Esau, 1 Mos 26:34, lämnade Juda föreskrifterna och tog en hustru från en kanaaneisk familj, se 5 Mos 7:3-4; 1 Kung 11:1-2.] 3 Hon blev gravid och födde en son och han gav honom namnet Er. [Er betyder ”vaken”, antagligen var det ett barn som inte sov så mycket!] 4 Hon blev gravid igen och födde en son och hon gav honom namnet Onan [Uttalas ”Ånan” och betyder ”stark”]. 5 Ännu en gång födde hon en son och gav honom namnet Shela [kan anspela på att sonen var efterfrågad i bön]. Han [Juda] var i Cheziv när hon födde honom.
[Cheziv, kommer från verbet kazav (ljuga, tala osanning), det var en stad i Judeen, troligen ett annat namn för Achzib/Chezeva, se Jos 15:44; Mika 1:14-15; 1 Krön 4:22. Staden ligger 1 timmes vandring norr om Adullam, se vers 1. Intressant att Juda är borta i en stad som heter ”falsk”, när den tredje sonen föds. Läsaren anar att familjeförhållandena inte är de bästa, de två äldsta sönerna växer upp och blir onda i Herrens ögon, se vers 6, 10.]
6 Juda tog en hustru till Er, sin förstfödde, och hennes namn var Tamar. 7 Men Er, Judas förstfödde, var ond i Herrens (Jahvehs) ögon och Herren (Jahveh) dödade honom. 8 Då sa Juda till Onan (hebr. Ónan): ”Gå in till din brors hustru och utför din plikt som hennes äkta mans bror och se till att din bror får avkomlingar (barn; ordagrant säd).” 9 Men Onan (hebr. Ónan) visste att säden (barnet) inte skulle bli hans, när han därför gick in till sin brors hustru spillde han sädesvätskan på marken, så att han inte skulle ge avkomma till sin bror. 10 Detta som han gjorde var ont i Herrens (Jahvehs) ögon och han dödade honom också. [Här ser vi Bibelns första exempel på leviratäktenskap, se 5 Mos 25:5-10; Rut 2:20; 4:7-12; Matt 22:24.]
11 Efter detta sa Juda till sin svärdotter Tamar: ”Förbli änka i din fars hus till dess min son Shela har vuxit upp.” Han sa (tänkte för sig själv): Annars dör han också, som sina bröder. Och Tamar gick iväg och bodde i sin fars hus.
12 Efter en tid (många dagar) dog Shoas dotter, Judas hustru. Juda blev tröstad och gick upp till sina fårskötare i Timnah, han och hans vän adullamiten Chira. 13 Detta berättades för Tamar: ”Se din svärfar går upp till Timnah för att klippa sina får.”
[Timnah, nuvarande Tell Batash, var en stad i Juda, 2 mil nordväst om Adullam och 7 km norr om Beit-Shemesh. Det var en gränsstad för Juda stams område, se Jos 15:10. Det är här Simson så småningom tar en av filistéernas döttrar som fru, se Dom 14:1.]
14 Och hon tog av sig sina änkekläder. Och hon täckte sig med en slöja. Ja, hon svepte in sig [gjorde så att hon inte kunde bli igenkänd]. Och hon satte sig invid porten till Einaim som ligger längs vägen till Timnah, eftersom [anledningen att Tamar gjorde detta var att] hon hade insett att Shela hade vuxit upp, men hon hade inte blivit given till honom som hustru. [Einaim betyder källorna. Kanske samma stad som benämns Enam i Jos 15:34]
15 När Juda såg henne tänkte han att hon var en tempelsköka eftersom hon hade täckt sitt ansikte. 16 Han vände sig till henne vid vägen och sa: ”Kom, låt mig komma in till dig”, för han visste inte att hon var hans svärdotter.
Hon svarade: ”Vad ska du ge mig för att du får komma in till mig?”
17 Han sa: ”Jag ska skicka en killing från flocken”.
Hon svarade: ”Vill du ge mig en pant till dess du sänder den?”
18 Han sa: ”Vilken pant ska jag ge dig?”
Hon svarade: ”Ditt sigill [med Judas personliga stämpel] och din snodd [det flätade lädersnöret sigillet hängde i] och staven som du håller i din hand.” Han gav dem till henne och kom in till (hade sexuellt umgänge med) henne och hon blev gravid genom honom. 19 Hon steg upp och gick sin väg och tog av sig sin slöja och satte på sig sina änkekläder.
20 Juda skickade killingen med sin vän adullamiten för att få tillbaka panten från kvinnans hand, men han fann henne inte. 21 Då frågade han männen efter hennes plats och sa: ”Var är tempelskökan som satt vid vägkanten i Einaim [stad i Låglandet (hebr. Shefelah), mellan Hebron och Timnah]?”
De svarade: ”Det har inte funnits någon tempelsköka här.”
22 Han återvände till Juda och sa: ”Jag har inte hittat henne och även männen på platsen säger att det inte har varit någon tempelsköka där.”
23 Juda svarade: ”Låt henne behålla det, annars blir vi utskämda, se, jag skickade denna killing och du har inte hittat henne.” 24 Det hände ungefär tre månader senare att man berättade för Juda och sa: ”Tamar, din svärdotter har varit tempelsköka och nu har hon dessutom blivit gravid, hon är med barn genom prostitution.”
Juda sa: ”Ta hit henne och låt henne brännas.”
25 När hon fördes fram lät hon säga till sin svärfar: ”Genom den man som dessa ting tillhör är jag gravid.” Hon sa vidare: ”Avgör vem som är ägare till sigillet och snodden [plural – de flätade läderremmarna som sigillet var fäst i] och staven.” [1 Mos 38:18]
26 Juda kände igen dem och sa: ”Hon är mer rättfärdig än jag, eftersom jag inte gav henne min son Shela.” Han träffade henne inte mer (hade inget sexuellt umgänge med henne).
27 När tiden var inne för förlossning visade det sig att det fanns tvillingar i hennes livmoder. 28 Och det kom sig att den ene stack ut sin hand och barnmorskan tog en röd tråd och band om handleden och sa: ”Denne kom ut först.” 29 Men han drog tillbaka sin hand och hans bror kom ut och hon sa: ”Varför har du brutit dig fram (hebr. parats)?” Därför fick han namnet Perets. [Namnet betyder brytning eller att rämna och det är samma ord som används i frågan ”Varför har du brutit dig fram?”] 30 Efter kom hans bror som hade den röda tråden runt sin handled. Han fick namnet Zerach (Sera).
[I detta kapitel finns namnen Boaz, Rut, Oved, Jishaj och David inkodade i vers 11-28 med 49 bokstävers mellanrum. De fem namn som leder upp till David i släkttavlan i avslutningen i Ruts bok, se Rut 4:21-22, återfinns alltså i exakt rätt ordning med 7 x 7 bokstävers intervall i just detta stycke som handlar om Perets, fem släktled före Boaz. Man måste vara lite försiktig med bibelkoder, men det är ändå ett märkligt sammanträffande som pekar på att Bibeln är en gudomligt inspirerad bok.]