2
Folket fördärvat
1 Ve (hebr. hój) över dem som förordar orättfärdighet
och gör det onda på sina bäddar!
När morgonen har ljusnat verkställer de det,
eftersom det står i deras makt [ordagrant: den makten (hebr. el) finns i deras händer].
2 De åtrår fält och belägrar dem,
och hus och tar bort dem,
så förtrycker de en mäktig man (en man i sina bästa år – hebr. gever) och hans hus,
ja, en man (medmänniska – hebr. ish) och hans arv.
3 Därför säger Herren (Jahveh):
Se, mot denna familj tänker jag ut en ondska
från vilken ni inte ska dra undan [tvingande som ett ok över] era nackar,
inte heller ska ni gå upprätt,
för det ska vara en ond tid.
4 På den dagen ska man ta upp ett ordspråk (liknelse) över dig
och klaga med en sorgsen klagosång och säga:
”Vi är fullständigt utblottade,
han ändrade mitt folks del,
hur tar han inte bort det från mig,
i småbitar delar han våra fält.”
5 Därför ska du inte ha någon i Herrens (Jahvehs) församling
som kastar lott om gränsen (lottar hur mätsnöret ska dras).
6 ”Predika (profetera) inte”,
predikar (profeterar) de.
”De ska inte predika (profetera)
om sådana ting för att slippa skam (för att inte få tillbaka förebråelser).”
[Det hebreiska ordet nataf kan översättas både med predika och profetera. Ordagrant är betydelsen att sippra eller droppa, men kan även användas om att uttrycka sig spontant. Det gör denna vers mångtydig och svåröversatt.]
7 Är jag föränderlig, du Jakobs hus?
Är Herrens (Jahvehs) Ande utan tålamod?
Är detta hans gärningar?
Gör inte mitt ord gott mot den som vandrar upprätt?
8 Men sedan en tid har mitt folk rest sig upp
som en fiende,
med klädnaden tar ni också manteln
från dem som går förbi i trygghet,
så att de ser ut som en man som kommer tillbaka från ett krig.
9 Mitt folks kvinnor kastar ni ut
från deras sköna (fina, vackra) hus (hem),
från deras små barn
tar ni bort min härlighet för alltid.
10 Stå upp och gå bort (försvinn härifrån)
för detta är inte er viloplats,
på grund av dess orenhet ska den fördärvas,
ja, med ett svårt fördärv.
11 Även om en man vandrar i vinden och lögn (tomhet och lögn; lögnens ande) och ljuger:
”Jag ska predika (profetera) för er om vin och starka drycker”,
ska han likväl bli sitt folks predikant (profet – hebr. nataf).
[Hebr. roach har betydelsen av både vind och ande. Betydelsen tillsammans med ”och lögn” kan bli att han ”vandrar i lögnens ande”, eller att han följer tomhet eller tidsandans vind.]
12 Jag ska verkligen församla Jakob, allesammans.
Jag ska verkligen samla ihop kvarlevan av Israel.
Jag ska församla dem som får i en fålla,
som en flock mitt i deras betesmark.
De ska föra stort oväsen eftersom det är en stor skara människor.
13 Murbräckan (ordagrant: genombrytaren – den som slår upp porten) har gått upp framför dem,
de har brutit fram och gått vidare genom porten och gått ut där
och deras kung har gått framför dem
och Herren (Jahveh) är deras huvud (härförare).