32
Kommande attack mot Jerusalem
1 Se, en kung ska regera i rättfärdighet,
furstar ska styra med rättvisa.
2 Och en man ska vara som i ett gömställe från vinden,
och ett skydd från frestelsen,
som vid vattenkällor på en torr plats,
som i skuggan av en klippa i ett kargt (solstekt) land.
3 Och ögonen på dem som ser ska inte stängas,
och öronen på dem som hör ska vara alerta.
4 Även hjärtat hos de rastlösa (snabba; obetänksamma; de som ofta tar förhastade beslut) ska förstå kunskap,
och tungan hos den som stammar ska vara redo att tala tydligt (obehindrat).
5 En usel människa ska inte mer kallas frikostig,
dåren ska inte sägas vara nobel.
6 För den ondskefulle dåren (hebr. naval) ska tala dåraktigt (ondskefullt – hebr. nevalah)
och hans hjärta ska göra synd,
för att praktisera ogudaktighet
och tala ondska [direkt riktad] till Herren (Jahveh),
och göra den hungriges själ tom (tar bort det som kan mätta den hungrige) [Matt 5:6]
och få den törstiges dryck att sina.
7 Den giriges redskap är onda,
han ger skamliga råd
för att fördärva de ödmjuka med lögnens ord
och tala fördömande med den behövande.
8 Men den frikostige ger frikostigt
och med frikostighet ska han förbli stående (vara upprätt, inte falla).
9 Stå upp, ni kvinnor som är modiga,
och lyssna till min röst,
ni trygga döttrar,
ge ert öra till mitt löftesord.
10 Efter ett år och dagar [om drygt ett år] ska ni bli oroliga,
ni trygga kvinnor,
för vinskörden ska slå fel,
skörden ska utebli.
11 Bäva, ni kvinnor som är modiga,
bli oroliga, ni trygga,
klä av er och gör er nakna
och svep säcktyg runt era länder (höfter).
12 Slå er för bröstet för de ljuvliga fälten,
för det fruktbärande vinet,
13 för mitt folks land
där törne och tistel kommer upp,
för alla glada hus
och alla glada städer (som inte längre finns).
14 För palatsen ska bli övergivna,
staden med uppståndelse (brusande liv) ska bli folktom,
murarna och tornen ska bli grottor (hålor) för alltid,
en glädje för vildåsnor, en betesmark för flockar.
15 Till dess Anden utgjuts över oss från höjden
och öknen blir ett fruktbärande fält,
och det fruktbärande fältet räknas som skog.
16 Då ska rätten bo i öknen
och rättfärdigheten ska vistas på det fruktbärande fältet.
17 Rättfärdighetens arbete ska vara frid (shalom)
och rättfärdighetens konsekvens (frukt) ska vara ro (stillhet) och trygghet för evigt.
18 Och mitt folk ska vistas i fridfulla boningar
och på trygga boplatser
och på lugna viloplatser.
19 Och hagel ska slå ner skogen,
men staden ska sjunka ner i dalen.
20 Lyckliga är de som sår vid alla vatten,
som låter oxens och åsnans fötter vara fria.