25
1 Om det finns en konflikt mellan några män och de kommer under dom, och domaren dömer dem genom att bekräfta den rättfärdige och fördöma den onde, 2 då ska det ske att om den onde förtjänar att bli slagen, ska domaren tvinga honom att lägga sig ner och bli slagen framför hans (domarens) ansikte med det antal slag som ondskan förtjänar. 3 Fyrtio slag kan han ge honom, inte fler, annars om du ger fler och slår honom med många slag, blir din broder vanhedrad inför dina ögon. 4 Du ska inte binda för munnen (sätta munkorg) på oxen när han tröskar din säd. [Oxen ska få äta av säden om han vill, citeras av Paulus i 1 Kor 9:9 och 1 Tim 5:18.]
Leviratäktenskap
5 Om bröder bor tillsammans och en av dem dör och inte har några barn. Då ska hustrun till den döde inte bli bortgift med någon som inte är av hans släkt. Hennes mans bror ska gå in till henne och ta henne som hustru och fullfölja sitt ansvar som makens bror för henne. [Detta kallas leviratäktenskap och är vad Boaz gör för Rut och Noomi i Ruts bok, se även 1 Mos 38 med Juda och Tamar.] 6 Och det ska ske att den förstfödda som hon föder ska ta namnet från hans bror som dog, så att hans namn inte blir utrotat från Israel. 7 Om mannen inte vill ta sin brors hustru, då ska broderns hustru gå upp till de äldste i stadens port och säga: ”Min mans bror vägrar att resa upp sin brors namn i Israel, han vill inte fullfölja sitt ansvar som bror till min make för mig”. 8 Då ska stadens äldste kalla på honom och tala med honom. Om han håller fast och säger: ”Jag vill inte ta henne”, 9 då ska hans brors hustru gå fram till honom, inför ögonen på de äldste, och ta av skon från hans fot och spotta honom i ansiktet och hon ska svara honom och säga: ”Så gör man mot den man som inte bygger upp sin broders hus”. 10 Hans namn (öknamn) i Israel ska vara ”hans hus som har förlorat sin sko”.
Olika grupper
[Detta stycke hör tematiskt ihop med 5 Mos 23:1-14]
11 När två män slåss med varandra och hustrun till den ene kommer nära för att rädda sin make ur den andres hand som slår honom, om hon då tar fram sin hand och rör hans genitalier (bokstavligt det som väcker skam), 12 då ska hennes hand huggas av. Dina ögon ska inte ha något medlidande.
13 I din väska ska du inte ha olika vikter, en stor och en liten. [Ordagrant: ”sten och sten”.] 14 I ditt hus ska du inte ha olika efa-mått, ett stort och ett litet. [Ordagrant: ”efa och efa”; en efa var ett volymmått på 22-36 liter.] 15 En felfri och rättvis vikt (sten) ska du ha och ett felfritt och rättvist efa-mått ska du ha, så att dina dagar blir många i landet som Herren (Jahveh) din Gud (Elohim) ger till dig. 16 För den som gör sådana ting, den som handlar orättfärdigt, är en styggelse för Herren (Jahveh) din Gud (Elohim). [3 Mos 19:35-37; Ords 11:1; Hes 45:10-12; Amos 8:5; Mika 6:10-12]
17 Kom ihåg vad Amalek gjorde mot dig på vägen, när du drog upp från Egypten [2 Mos 17:8-16], 18 hur han mötte dig på vägen och förgjorde eftertruppen (slog dig bakifrån; ordagrant: ”skar av svansen”), hur han gjorde alla svaga och kraftlösa i slutet på ditt tåg (eftertrupp; ”svansen”) när ni var utmattade, och han fruktade (vördade) inte Gud (Elohim). 19 Därför ska det vara så: När Herren (Jahveh) din Gud (Elohim) har gett dig ro från alla dina fiender runtomkring i det land som Herren (Jahveh) din Gud (Elohim) ger dig som ett arv för att besitta (inta) det, då ska du fullständigt utradera minnet av Amalek under himlarna (ordagrant: ”från under himlarna”). Glöm inte detta!
[Utplånandet av minnet av amalekiterna beskrivs utifrån Guds perspektiv – jag ska utplåna från under himlarna, se 2 Mos 17:14. Saul glömde, se 1 Sam 15, men amalekiterna (även kallade agagiterna) mötte sitt öde i slutet på Esters bok, se Est 3:1; 9:10.]