Judasbrevet
Inledning
Introduktion: Ibland behövs uppmuntran och uppbyggelse i tron, andra gånger kräver situationen en varning. I detta brev varnar Judas för ondskefulla människor som infiltrerat församlingen och sprider falska läror.
Struktur:
Ofta listas tre saker i följd i detta brev, se t.ex. Jud 1:1, 2, 11. Av brevets 227 grekiska ord är 16 unika för Judas och återfinns bara i detta brev. Det finns flera likheter i bilder och ämnen från 2 Pet 2.
Skrivet: Omkring år 50-80 e.Kr. Det är troligast med ett tidigare datum, eftersom apostlarna nyligen skrivit till brevets mottagare, se Jud 1:18. Judas var den yngste halvbrodern till Jesus och kan ha varit född omkring 10 e.Kr., vilket ger en övre gräns på runt 80-90 e.Kr. utifrån den tidens livslängd.
Till: Okänd plats, kanske Mindre Asien. Det var ett allmänt brev som skulle läsas av alla, se Jud 1:1. Mottagarna var troligtvis övervägande judar, eftersom innehållet förutsätter god kunskap om GT, samtida judiska apokryfiska skrifter och samtida rabbinsk undervisning.
Från: Okänd plats, Judas bror Jakob fanns i Jerusalem, men i 1 Kor 9:5 omnämns att ”Herrens bröder” reste. Eftersom det är ett brev så befinner sig Judas inte heller på den plats där mottagarna är.
Författare: Judas, Jesu yngste halvbror.
Detta är det enda brevet i NT från Judas. Jesus växte upp i en stor familj med flera yngre halvbröder och halvsystrar. De fyra bröderna hette Jakob, Josef, Simon och Judas, se Matt 13:55-56. Utifrån ordningen de räknas upp var Jakob den äldste och Judas den yngste. Jakob skrev också ett brev – Jakobs brev. Ingen av syskonen trodde på Jesus när han verkade på jorden, se Joh 7:5, men efter hans död och uppståndelse förändrades detta. I det övre rummet fanns alla Jesu bröder med, se Apg 1:14.
1
Hälsning
1 [Från:] Judas,
tjänare (slav, livegen) till Jesus den Smorde (Messias, Kristus)
och Jakobs bror.
[På samma sätt som hans bror Jakob, väljer Judas att inte presentera sig som Jesu halvbror, se Jak 1:1. I Guds rike är det den andliga relationen med Jesus som räknas.]
Till dem:
som är älskade [med osjälvisk och utgivande kärlek] i Gud Fadern,
som är bevarade i Jesus den Smorde (Messias, Kristus),
som är kallade.
2 Låt:
barmhärtighet (medlidande uttryckt i handling),
frid (harmoni, frihet från fruktan, välbehag)
och kärlek [som är osjälvisk, utgivande och rättfärdig]
vara med er i överflöd (multiplicerat mått, växa mer och mer).
[Judas har en förkärlek för talet tre, som ofta förekommer i detta brev. Brevet börjar med tre personnamn. I inledningen finns totalt tre uppräkningar med tripletter som definierar honom själv, mottagarna och Guds välsignelse till dem. I nästa vers finns det första av tre ”mina älskade”, se vers 3, 17 och 20.]
Håll fast vid tron
Orsaken till brevet – falska lärare
3 Älskade [mina kära vänner, se vers 17 och 20], trots min stora iver att skriva till er om vår gemensamma frälsning, fann jag det nödvändigt att skriva och mana (uppmuntra) er till att fortsätta kämpa (som en atlet kämpar i en tävling) för den tro [evangeliet, summan av den kristna trons lära, se Apg 6:7] som en gång för alla har överlämnats åt de heliga.
4 För hos er har vissa personer smugit sig in [obemärkt tagit sig in via en sidodörr] vars dom för länge sedan är förutsagd (skrivet på förhand om) i Skriften. [I nästa stycke ges tre exempel på Guds dom från GT. Även Petrus skriver om detta, se 2 Pet 2:1. Följande tre egenskaper beskriver dessa falska lärare:]
De är gudlösa [som helt saknar respekt och vördnad för Gud].
De förvränger (förändrar, förflyttar) vår Guds nåd till försvar för omoral (lösaktighet, sensualitet – gr. aselgeia).
De förnekar vår ende Härskare och Herre, Jesus den Smorde (Messias, Kristus).
[Ordet aselgeia syftar här på sexuell synd, vilket blir tydligt utifrån sammanhanget och övriga exempel i brevet, se Rom 13:13.]
Tre varnande exempel
5 Nu vill jag påminna er, även om ni redan känner till allt. [Ni känner till berättelserna från GT, hur Guds dom är verksam över olydnad, ofta inte på en gång, men den kommer. Judas vill försäkra sina läsare om att dessa falska lärare som smugit sig in kommer att få sin dom.]
Ni vet hur Herren först räddade (frälste) sitt folk ur Egypten och senare förgjorde dem som inte trodde. [Se 4 Mos 14 och Heb 3:16-19. Vissa manuskript har inte ”Jesus” utan ”Herren”.]
6 Ni känner till [berättelserna om] de änglar som inte höll fast vid sin höga ställning utan övergav sin rätta hemvist. Dem håller han i förvar i mörker med eviga bojor till den stora dagens dom. [Det är troligt att Judas refererar till händelsen i 1 Mos 6:1-4.]
7 Så är det också med Sodom och Gomorra och städerna däromkring [Admah och Tsevojim, se 5 Mos 29:23], som på samma sätt kastade sig ut i sexuell omoral och följde onaturliga begär. De står som ett varnande exempel och får sitt straff i evig eld [1 Mos 19].
8 På samma sätt är det med dessa [falska lärare, se vers 4]. De leds av drömmar [som de påstår gett gudomlig ledning]. [De tre synder de begår är:]
De skändar (smutsar ner) sin kropp [genom sexuell synd].
De föraktar [Herrens] auktoritet [genom sin livsstil].
De hånar höga makter (änglamakter) [med sina stora ord].
[Utifrån resonemanget i nästa vers syftar dessa höga makter på änglar och troligtvis då onda änglar. Kanske undervisade dessa falska lärare att det inte finns några demoner. De hånade höga änglar i jämförelse med Mikael, som var ödmjuk och inte kom sig för att döma djävulen utan i stället bad Herren döma honom.]
9 Men när ärkeängeln Mikael tvistade med djävulen om Moses kropp, vågade han [Mikael] inte uttala någon hånfull dom över honom utan sa: ”Må Herren straffa dig.”
[När Mose dog, sedan han fått se det utlovade landet, begravdes han av Herren själv någonstans i Moabs land, se 5 Mos 34:1-12. Citatet ”Må Herren straffa dig” har en parallell i Sak 3:1-2 där djävulen argumenterade över prästen Josuas smutsiga klädnad. Ängeln Mikael ansågs vara Israels folks speciella skyddsängel, se Dan 12:1. Tvisten om Moses kropp gällde enligt judisk tradition att djävulen anklagade Mose för att inte vara rättfärdig på grund av hans dråp av egyptiern, se 2 Mos 2:12. Dessa detaljer finns inte med i Bibeln och antas komma från en judisk skrift från mitten på det första århundradet som kallas ”Moses uppstigning”, och som handlar om hans himmelsfärd. Det finns bara ett manuskript och just dessa delar som antas handla om tvisten om Moses kropp saknas.
I detta fall är det ovidkommande om historien är sann eller inte. Kanske väljer Judas att ta med den för att mottagarna kände till berättelsen. Poängen är tydlig – dessa falska lärare talade om sådant de inte visste något om. Även Lukas och Paulus citerar grekiska poeter i sina skrifter, utan att för den skull validera allt som står i dessa utombibliska verk, se Apg 17:28; 1 Kor 15:33; Tit 1:12.]
10 Dessa däremot hånar vad de inte känner till [änglamakter], och vad de likt oförnuftiga djur förstår av naturen, det fördärvar de sig själva med.
Ve dem
11 Ve [uttryck för intensiv förtvivlan över] dem! [Nu följer tre exempel från GT:]
För de gick [begav sig in] på Kains [ondskefulla] väg [där han försökte bli rättfärdig genom egna gärningar; och när han blev konfronterad av Gud mördade han sin bror i stället för att omvända sig, se 1 Mos 4:6-8.],
och de kastade sig ut [hängav sig fullt ut] i Bileams villfarelse mot betalning [som lät sig övertalas av Moabs kung Balak att förbanna israeliterna mot ekonomisk ersättning, se 4 Mos 22-24; 2 Pet 2:15-16],
och i Koras uppror (rebelliskhet, ifrågasättande, motsägelsefulla logik – gr. antilogia) gick de under. [Kora var en levit som satte sig upp mot Moses och Arons ledarskap, se 4 Mos 16:1-33.]
[Nu följer ytterligare fem exempel som formar en kiasm. Det första och sista har att göra med sjöfart och faran att komma ur kurs. Den andra och näst sista använder bilder av vatten med moln och vilda havsvågor. Centralt återfinns en bild där de falska lärarna liknas vid träd utan frukt, en liknelse som Jesus ofta använde, se Matt 12:33.]
12 De är klipprev vid era kärleksmåltider [agape-måltider där församlingen också firade nattvard] där de utan att skämmas festar tillsammans med er och tar för sig. [Dessa falska lärare är som dolda klippor som gör att fartyg på väg till en hamn går på grund och slås sönder.]
De är moln utan regn
som drivs bort av vindarna.
[I ett klimat där regn är livsnödvändigt var regnmoln efterlängtade. Dessa falska ledare var andligt tomma.]
De är sena höstträd utan frukt,
[den fruktbärande perioden var helt över och de har inte burit någon frukt]
dubbelt döda [helt döda] och uppryckta med rötterna.
[Kiasmens centrum. Jesus talar på liknande sätt, se Matt 7:16-20.]
13 De är vilda havsvågor
som skummar med sina skändligheter.
De är irrande stjärnor [kometer, meteoriter och fallande stjärnor som inte går att navigera efter]
som har det svarta mörkret [svartaste avgrundsmörker] att vänta för evigt.
Domen förutsagd av Henok
14 Henok, i det sjunde släktledet efter Adam [se 1 Krön 1:3, släktledet anges för att särskilja honom från Kains son med samma namn, se 1 Mos 4:17], profeterade om dem: ”Se, Herren kommer med sina myriader (ordagrant: ”tiotusentals”, beskriver också ett oräkneligt antal) heliga 15 för att hålla dom över alla och ställa varje själ till svars för alla de gudlösa gärningar de gjort och för alla de hårda ord som gudlösa syndare har talat mot honom.”
[I ett samhälle som snabbt sjönk allt djupare i synd vandrade Henok med Gud. Hans ålder blev 365 år och han togs upp utan att dö en naturlig död, se 1 Mos 5:18-24. Vers 14-15 är ett direkt citat från Första Henok 60:8 och 1:9. Boken är en apokryfisk judisk text från ca 300 f.Kr. som beskriver de fallna änglarna i 1 Mos 6 och Henoks besök i himlen. Den har aldrig ingått i den bibliska kanon eller apokryferna, men var en vanligt förekommande utombiblisk bok när Nya testamentets böcker skrevs. Elva kopior av boken hittades i Qumran bland dödahavsrullarna. Anledningen till att Judas citerar från denna bok kan vara att hans motståndare höll den högt och ofta använde den i sin argumentation. Se även resonemanget i vers 9.]
16 Dessa människor klagar (muttrar lågmält) [mot Gud, se 2 Mos 16:7-9], hittar fel hos andra (är missnöjda över sitt öde) medan de följer sina [onda] begär. De skryter om sig själva och smickrar andra när de har nytta av det [för egen vinning].
Råd för att växa i tron
Kom ihåg varningarna
17 Men ni, [mina] älskade [vänner], ska komma ihåg vad som är förutsagt av vår Herre Jesu den Smordes (Kristi) apostlar. 18 De sa till er: ”I den sista tiden kommer hånfulla människor som drivs av sina gudlösa begär.” 19 Det är sådana som skapar splittring; de är världsliga (jordiska, oandliga) människor som inte har Anden [Rom 8:9; 1 Kor 2:14].
Ert eget ansvar – håll er kvar i Guds kärlek
[Det räcker inte att bara gå emot de falska lärarna, de troende måste själva fortsätta att växa i tro och kärlek.]
20 Men ni, [mina] älskade [vänner],
när ni bygger upp er själva på er allra heligaste tro,
samtidigt som ni ber i den helige Ande,
21 håll er [då] kvar i Guds kärlek [se till att bevara den kärlek som är rättfärdig, osjälvisk och utgivande], medan ni väntar på [personligt och varmt välkomnar] vår Herre Jesu den Smordes (Messias, Kristi) barmhärtighet [som för er ända fram] till evigt liv.
Visa barmhärtighet
22 Mot dem som tvivlar ska ni vara barmhärtiga. [Denna uppmaning syftar troligen på dem som blivit vilseledda av falska lärare.]
23 Andra [som redan slagit in på en fel väg] ska ni rädda,
genom att rycka dem ur elden. [Elden syftar på den kommande domen, se Matt 3:10.]
Andra ska ni vara barmhärtiga mot, fast med fruktan så att ni avskyr till och med deras tunikor [underklädesplagg som bars närmast kroppen] som är nersmutsade av köttet.
Lovprisning
24 Han som har makt att bevara er från fall och föra er fram fläckfria och jublande inför sin härlighet – 25 den ende Guden, vår Frälsare genom Jesus den Smorde (Messias, Kristus), vår Herre – honom tillhör ära, majestät, välde och makt före all tid, nu och i all evighet.
Amen (låt det ske så).