4
Brudgummens ord
1 Se, du är skön, min älskade (kära),
se, du är skön!
[Nu följer beskrivning av sju kroppsdelar, se även Höga V 6:5-7:]
Dina ögon är som duvor bakom din slöja.
Ditt hår är som en flock tackor som myllrar ner från berget Gilead.
2 Dina tänder är som en flock nyklippta tackor [som alla ser likadana ut] som har kommit upp ur badet,
alla har en tvilling och ingen av dem fattas. [Tandraderna är kompletta och bettet symmetriskt.]
3 Dina läppar är som en scharlakansröd tråd – ditt tal är ljuvligt.
Dina tinningar bakom din slöja är som brustna (delade) granatäpplen.
4 Din hals är som Davids torn byggt i rader (terrasser; elegant ordnade i rader; vapen/försvar – hebr. talfijah) [ovanligt ord; kan anspela på halsband],
tusen sköldar hänger på den, alla krigarnas sköldar.
5 Dina två bröst är som två killingar, tvillingar av en gasell som betar bland liljorna.
6 Till dess att dagen svalnar
och skuggorna flyr bort,
vill jag ta mig till myrrabergen
och bergen med rökelse.
7 Du är alltigenom underbar, min älskade (kära),
det finns ingen fläck eller defekt på dig.
[Denna vers är den centrala i detta stycke, och tematiskt i hela Höga Visan, se även Ef 5:27.]
8 Kom med mig från Libanon, min brud,
kom med från Libanon.
Skåda ut från Amanas topp,
från toppen på Senir [det amoreiska namnet på berget Hermon] och Hermon [Israels högsta berg],
från lejonets kula,
från leopardernas berg.
[Här i vers 9-11 speglas de sju kroppsdelarna som räknades upp i vers 1-5. Ögon, hals/halsband, osv. Uttrycket ”min syster, min brud” används tre ggr i vers 9-12. Det kan ha att göra med att det är en halvsyster eller kusin. Men det är också signifikativt när vi ser på det faktum att vi är syskon med både Jesus och hans brud.]
9 Du har fångat mitt hjärta, min syster, min brud,
du har fångat mitt hjärta
med en enda blick (ordagrant ”med ett av dina ögon”),
med en pärla av ditt halsband.
10 Hur underbar är inte din kärlek (dina passionerade känslor – hebr. dod), min syster, min brud!
Hur mycket bättre din kärlek (dina passionerade känslor) än vin!
Och doften av dina salvor än alla kryddor!
11 Dina läppar dryper av honung från en vaxkaka, min brud,
honung och mjölk är under din tunga.
Doften av dina kläder är som doften från Libanon.
12 En stängd trädgård är min syster, min brud,
en sluten källa, en förseglad fontän.
[Hela versen är en poetisk omskrivning för en orörd jungfru. Det är precis så Jesus ser på oss när vi lämnat egenrättfärdigheten och tagit emot att vi är rättfärdiggjorda genom Jesus. Då är vi lika rena och orörda som en jungfru.]
13 Dina skott (plantor; som skjuter fram – hebr. shelach) är en fruktträdgård med granatäppelträd,
med utvalda, dyrbara frukter,
henna med nardus,
14 nardus och saffran,
kalmus och kanel,
med träd som ger alla sorters rökelse,
myrra och aloe,
med alla de yppersta kryddorna,
15 en trädgårdsbrunn,
en källa av levande vatten [Joh 7:38]
och strömmar från Libanon.
Brudens ord
16 Vakna, nordanvind,
och kom, sunnanvind,
blås över min trädgård
så att dess kryddor (doften av kryddorna) flyger (strömmar, droppar) ut.
Låt min älskade (raring) komma till sin trädgård
och äta dess utvalda frukter.
[Nordanvinden i Bibeln står för dom och olycka och har med sig kyla. Sunnanvinden har med sig värme. Inget annat väderstreck har så många olika ord som söder. Här används det hebreiska ordet tejman som ordagrant betyder ”högra sidan” och symboliserar i detta fall det som är rätt och riktigt, det som finns på den högra sidan. Eftersom bruden önskar att både nordan och sunnan ska komma är det att tolka som att hon ber om att både motgång och medgång i livet ska göra att väldoften från trädgården sprids. Det överensstämmer med Jesu och Paulus undervisning om att vi alltid ska vara Messias väldoft oavsett omständigheterna, se Joh 12:1-3; 2 Kor 2:14-16.]