5
Ester besöker kungen
1 På den tredje dagen tog Ester på sig sin kungliga skrud och stod på den inre gården till kungens hus, mittemot kungens hus och kungen satt på tronen i det kungliga huset, mittemot ingången till det kungliga huset. 2 När kungen såg drottning Ester stå på gården, fann hon nåd (favör, oförtjänt kärlek) inför kungens ögon och kungen räckte ut den gyllene spiran som han höll i sin hand mot Ester. Ester kom närmare och rörde vid toppen på spiran.
3 Sedan frågade kungen henne: ”Vad vill du drottning Ester? Vilken begäran du än har intill halva mitt kungarike ska jag ge dig.” 4 Ester svarade: ”Om det syns gott för kungen, må kungen och Haman komma idag till en bankett som jag har förberett för honom.”
[Här i vers 4 finns Guds namn JHVH kodat i de fyra orden som översatts ”må kungen och Haman komma idag”. Begynnelsebokstäverna formar framlänges ett akrostiskt mönster för Guds namn Jahveh, se även Est 1:20; 5:13; 7:7.]
5 Då svarade kungen: ”Se till att Haman skyndar sig så att vi kan göra som Ester har sagt.”
Kungen och Haman kom till banketten som Ester hade förberett. 6 Kungen sa till Ester vid banketten med vinet: ”Vad är din önskan? Det ska garanteras dig, och vilken din begäran än är intill hälften av mitt kungarike det ska jag ge dig.”
7 Då svarade Ester: ”Min önskan och min begäran är 8 att om jag har funnit nåd (favör, oförtjänt kärlek) inför kungens ögon och det behagar kungen att garantera mig min begäran och verkställa min önskan, låt kungen och Haman komma till en andra bankett som jag ska förbereda för dem, då ska jag i morgon göra som kungen har sagt.”
Hamans planer mot Mordochaj
9 Sedan gick Haman ut den dagen, glad och lycklig i hjärtat. Men när Haman såg Mordochaj i kungens port, och att han inte reste sig eller flyttade på sig för honom, fylldes Haman av vrede mot Mordochaj. 10 Likväl hejdade Haman sig (han gav inte utlopp för sin vrede) och gick hem.
Han skickade efter sina vänner och sin hustru Zeresh. [Namnet har persiskt ursprung och betyder ”guld”.] 11 Haman redogjorde (räknade upp, återgav i detalj – hebr. safar) [skröt] om sin rikedom och ära för dem, och om skarorna av hans barn och allting om hur kungen hade befordrat honom och hur han hade avancerat över furstarna och kungens tjänare. 12 Haman sa dessutom: ”Ja, drottning Ester lät ingen följa med kungen till hennes bankett som hon förberett, förutom jag, och i morgon är jag också inbjuden av henne tillsammans med kungen. 13 Likväl blir jag inte tillfredsställd av allt detta (allt som han skrutit om) så länge jag ser juden Mordochaj sitta i kungens port.”
[Här finns Guds namn JHVH kodat i de fyra orden som översatts ”blir jag inte tillfredsställd av allt detta.” De sista bokstäverna i dessa ord formar baklänges ett akrostiskt mönster för Guds namn Jahveh, se även Est 1:20; 5:4; 7:7.]
14 Då sa Zeresh, hans hustru, och alla vänner till honom: ”Låt göra en 50 alnar [22 meter] hög träpåle (galge) och tala med kungen i morgon bitti så att Mordochaj kan hängas där, sedan kan du gå med kungen på banketten med glädje.” Detta behagade Haman och han lät göra och uppföra träpålen (galgen). [Var och en som är upphängd på trä är förbannad, se 5 Mos 21:23.]