19
Ärlighet varar längst
1 Bättre är vara fattig och ärlig (ha integritet)
än att ljuga (ha ett fördärvat förvridet tal) och vara en [oresonlig] dåre.
2 Det är farligt att ha en stark längtan (passion, iver) utan kunskap,
den som rusar i väg gör dåliga val (missar målet, syndar).
3 Det är en människas egen dårskap som förstör hennes vägar (får henne på fall),
trots det blir hon ändå frustrerad (arg) på Herren (Jahveh) i sitt hjärta.
4 Rikedom ger många vänner (bekantskaper),
men den fattige undviks av sin granne.
5 Ett falskt vittne blir inte ostraffat,
och den som andas ut lögner kommer inte undan [straff].
6 Många frågar efter tjänster från en generös man,
alla är vän med en givmild person.
7 En fattig mans släktingar hatar honom,
och hans nära vänner (hebr. merea) undviker honom.
Han söker intensivt efter dem med [tomma] löften,
men de är borta.
8 Den som skaffar vishet (ordagrant ”hjärta”, ett gott omdöme, förmåga att känna) älskar sitt eget liv,
den som bevarar urskillningsförmåga (insikt) får framgång (lycka).
9 Ett falskt vittne blir inte ostraffat,
den som andas ut lögner kommer att förgås.
10 Det passar sig inte för en [ondskefull] dåre att leva i lyx,
än mindre att en tjänare skulle råda över kungar (furstar, ledare).
11 En människa med gott omdöme är sen till vrede,
det är hennes ära att ha överseende med en orätt (låta den passera).
12 En kungs vrede är [lika skräckinjagande] som ett lejons rytande,
men hans favör (gillande) är [lika livgivande och svalkande] som daggen på gräset.
En förståndig hustru kommer från Herren
13 En dåraktig [självgod] son är sin fars undergång,
en stridande hustru är som ett ständigt takdropp.
14 Hus och rikedomar kommer som arv från föräldrar,
men en förstående (insiktsfull, varsam, framgångsrik, duktig) hustru kommer från Herren (Jahveh).
15 Lathet gör att en människa faller i en djup sömn,
den håglöse (som är overksam och inte tar några initiativ) får gå hungrig.
16 Den som håller buden [från Gud och människor] får behålla sitt liv,
men den som inte bryr sig om hur han lever kommer att dö i förtid.
17 Den som bemöter den nödställde med nåd (favör, oförtjänt kärlek – hebr. chanan) [den som böjer sig ner och hjälper den fattige] lånar åt (flätar/tvinnar sig samman med) Herren (Jahveh)
och han lönar honom med trygghet [hebr. shalem – dvs. han får frid i själen och alla sina behov fyllda].
[Verbet låna (hebr. lava) inleder versen och betyder ordagrant ”att tvinna ihop/fläta samman”. Betoningen här ligger på den som går Herrens ärenden för att hjälpa någon som hamnat i knipa (oftast av ekonomisk art). Hebr. dal (nödställd, hjälplös, svag) betyder bokstavligen minus/subtraktion och beskriver något som gått förlorat. Hebreiskan kan tolkas så att det både är den drabbade och den som lånar till Herren, som fullt ut återgäldas av honom.]
18 Fostra din son medan det ännu finns hopp,
låt inte din ovilja (tveksamhet) [att säga ifrån] leda till hans död.
19 En man med stor ilska måste bli straffad, om du friar honom [från konsekvenserna av sina vredesutbrott],
måste du rädda honom om och om igen.
20 Lyssna på råd och ta emot tillrättavisning (tuktan, fostran),
så att du kan bli vis till sist [ordagrant: vid ditt slut – dvs. framöver när du blir gammal].
21 Många planer (ett överflöd av storslagna tankar) har en man i sitt hjärta,
men [bara] Herrens (Jahvehs) råd (syfte, plan, vilja) består [kommer att fullbordas, nå sitt mål]. [Ps 33:10-11; Ords 16:1-3, 9; Jes 46:10; Jer 10:23]
22 Vad som är önskvärt i människan är godhet (nåd, omsorgsfull kärlek, trofasthet – hebr. chesed),
och en fattig man [som är ärlig] är bättre än en [rik] lögnare.
23 Att frukta (vörda, respektera, ära) Herren (Jahveh) leder till liv,
den som gör det vilar mätt (tillfredsställd, har överflöd) och undgår ondska.
24 Den late gömmer (begraver) [stoppar ner och har kvar] sin hand i ett fat,
men förmår inte föra den tillbaka till munnen. [Ords 26:15]
25 Bestraffa en dåre, och den oförståndiga (omedvetne, dåraktige, utan hämningar) lär sig att handla vist.
Tillrättavisa en man med förstånd, och hans kunskap (insikt) ökar.
26 En son som utövar våld mot sin far och driver bort sin mor,
han ger [föräldrarna] skam och drar vanära (förbannelse) över sig själv.
27 Min son (mitt barn, min vän), om du inte lyssnar på tillrättavisning
irrar du (som en berusad) bort från kunskap.
28 Ett ogudaktigt vittne hånar rättsväsendet (rättvisa),
och syndarens (den ogudaktige, kriminelles) mun sväljer glupskt ondska.
29 Domen väntar (är till för) dem som hånar (föraktar Gud),
och [spö] slag för dårarnas rygg.