97
Psalm 97 – Herrens makt
[Gud är allsmäktig. Han kommer uppenbara sig och komma till jorden. Psalmen beskriver denna händelse och jordens respons. Temat om Gud som rättvis domare finns med i vers 8 och hela sista stycket, se vers 10-12. Gud är världens skapare och kungen som är värd att lovprisas.
Författare: Okänd
Struktur:
1. Gud uppenbarar sig, vers 1-5
2. Respons, vers 6-9
3. Guds omsorg om de rättfärdiga, vers 10-12]
Gud uppenbarar sig
1 Herren (Jahveh) regerar (är kung)!
Låt jorden jubla,
låt de fjärran kusterna (öarna) [jordens mest avlägsna platser] glädja sig.
2 Moln och mörker är kring honom,
rättfärdighet och rätt (rättvisa domar – hebr. mishpat) är grunden för hans tron.
[Tronen symboliserar här hur Gud regerar.]
3 Eld går framför honom,
förtär hans motståndare på alla sidor.
[Fienderna är både människor (vers 6 och 10) och avgudar (vers 7 och 9).]
4 Hans blixtar lyser upp världen (den bebodda delen av jorden),
jorden ser det och bävar [folken blir skräckslagna].
5 Bergen smälter som vax inför Herren (Jahveh),
inför hela jordens Herre (Adonai).
Respons
6 Himlarna berättar om hans rättfärdighet,
och alla folk ser hans härlighet [hans manifesterade närvaro].
7 Låt dem komma på skam, alla som tjänar bildstoder [statyer i trä eller sten, samma ord som i 2 Mos 20:4],
de som skryter om sig själva med ting som är ingenting,
böj er inför honom [Gud] alla gudar (elohim) [avgudar].
8 Sion hörde det och gladdes,
Juda döttrar fröjdades över dina domar (rättvisa beslut – hebr. mishpat), Herre (Jahveh).
9 För du, Herre (Jahveh), är den Högste (Elion) över hela jorden,
du är upphöjd högt över alla gudar (avgudar).
Guds omsorg om de rättfärdiga
10 Ni som älskar Herren (Jahveh),
hata det onda!
Han bevarar sina heligas liv (deras själar).
Han räddar (rycker bort) dem ut ur den ondes hand.
11 Ljus är sått för de rättfärdiga,
och glädje för dem som är rättsinniga (som har ärliga, uppriktiga hjärtan).
12 Gläd er i Herren (Jahveh), ni rättfärdiga,
och tacka [med öppna händer – prisa, hylla och erkänn] hans heliga hågkomst (omnämnande, minne – hebr. zecher).
[Guds helighet, men även när man uttalar hans heliga namn, se Ps 6:6; 30:5.]