29
Kommande assyrisk belägring av Jerusalem
Det andra veropet
1 Ve, Ariel, Ariel [”Guds lejon, Guds lejon” – poetiskt namn och upprepning för Jerusalem],
staden där David slog läger.
Lägg år till år,
låt högtiderna komma runt.
[Här i vers 1, 2 och 7 är enda gången namnet Ariel används i Jesaja. Det består av ordet för lejon (hebr. ari) och det generella ordet för Gud (hebr. el). Det syftar poetiskt på staden Jerusalem.]
2 Jag ska låta Ariel [Lejonet; symboliskt namn för Jerusalem – hebr. ariel] vara i ångest,
och där ska vara sorg och klagan
och hon ska vara för mig som ett [modigt eller som ett offer] lejon (hebr. ariel).
3 Och jag ska slå läger mot dig runtomkring,
och jag ska belägra dig med en vall
och jag ska resa befästningsvallar mot dig,
4 och bryta ner dig så att du talar från marken,
och ditt löftesord (tal) ska vara lågt från stoftet,
och din röst ska vara som en spökröst från marken,
och ditt löftesord (tal) ska gnissla fram från stoftet.
[Handlar om mänskliga löften till Herren som inte hålls.]
5 Men skaran av dina fiender ska bli som små korn
och skarorna av de fruktansvärda som agnar som blåser bort,
det ska ske plötsligt (oväntat, i ett ögonblick).
6 Det ska bli ett besök från Härskarornas Herre (Jahveh Sebaot)
med dunder (åska) och jordbävning och stort oväsen,
virvelvind och storm och flammor av slukande eld.
7 Och hednafolkens skaror som krigade mot Ariel [Lejonet – Jerusalem],
alla som stred mot henne och bålverken mot henne
och de som gav henne ångest,
ska vara som en dröm, en syn om natten.
8 Och det ska bli som när en hungrig man drömmer,
och se, han äter men han vaknar och hans själ är tom (inre är tomt),
eller som när en törstig man drömmer,
och se, han dricker men han vaknar och se, han är svag och hans själ är hungrig,
så ska skarorna från alla länder vara
som stred mot Sion.
9 Fördumma er och var dumma,
förblinda er och var blinda,
ni som är drinkare, men inte med vin,
inte med starka drycker.
10 För Herren (Jahveh) har utgjutit över er en ande av djup sömn
och har stängt era ögon – profeterna [så de inte ser],
och era huvuden – siarna – har han täckt över [för att sova, se Dom 4:19].
11 Och synen av allt detta har kommit till er som skrivna ord som är förseglade, som man ger till någon lärd och säger: ”Läs detta, jag ber dig” och han svarar: ”Jag kan inte, för det är förseglat.” 12 och skriften ges till den som inte är lärd och man säger: ”Läs detta, jag ber dig” och han svarar: ”Jag kan inte, för jag är inte lärd (läskunnig).”
13 Och Herren (Jahveh) säger:
”Lika mycket som detta folk har kommit nära
och ärar mig med sin mun och sina läppar,
har de flyttat bort sina hjärtan långt från mig
och deras vördnad för mig är ett inlärt människobud.”
14 Därför, se, jag ska åter göra det förunderliga bland detta folk,
förunderliga förunderligheter,
och göra de visas vishet om intet
och de klokas klokhet ska döljas.
Det tredje veropet
15 Ve över dem som försöker dölja sina råd från Herren (Jahveh), deras arbete görs i mörkret och de säger: ”Vem ser oss?” och ”Vem känner (har kunskap om) oss?”
16 Ni förvridna! Ska krukmakaren behandlas som lera? Ska föremålet säga till den som gjort det: ”Han har inte gjort mig!”, eller det formade säga till den som format det: ”Han förstår inte!”
Allt förändras när Jesus kommer tillbaka
17 Är det inte bara ett kort ögonblick tills Libanon [känd för sina stora skogar och karga berg] ska bli till åkermark, och åkermark räknas som skogar? [En total förändring ska ske när Jesus kommer tillbaka för att regera.]
18 De döva ska höra orden när man läser från bokrullen,
och de blindas ögon ska se genom djupt mörker.
19 De förtryckta (ödmjuka) ska då glädja sig mer och mer i Herren (Jahveh),
och de fattigaste bland människorna ska jubla (sjunga och dansa i glädje) inför Israels Helige.
20 För tyrannerna är borta,
de som hädade (var hänsynslösa) finns inte mer,
och alla som älskade att göra det onda (njöt av att göra andra illa) är utrotade.
21 – de som vittnade falskt mot de oskyldiga (de som genom sitt anklagande ord fick en människa att ses som en syndare och lagöverträdare),
som snärjde den som medlade i porten [där de äldste dömde]
och undanhöll den oskyldiges rätt genom falska anklagelser.
22 Därför säger Herren (Jahveh), som befriat (återlöst) Abraham [Jos 24:3], angående Jakobs hus:
”Jakob ska inte skämmas,
inte heller ska hans ansikte bli vaxblekt,
23 när han ser sina barn [även hedningar, se Jes 19:25; 60:21],
mina händers verk i hans mitt,
att de helgar mitt namn,
ja, de ska helga mitt namn, den Helige i Jakob,
och ska stå i beundran för Israels Gud (Elohim).
24 De som har en förvillad ande [Jes 28:7] ska komma till insikt (få intim kunskap)
och de som mumlar (knotar) ska lära sig rättvist tal (lärdom).”