6
Darejaveshs befallning
1 Då gav kung Darejavesh sin befallning, och man gjorde efterforskningar i arkiven som fanns i skattkammaren i Babel. 2 I Ekbatanas borg [en av de gamla huvudstäderna] i provinsen Medien [nuvarande nordvästra Iran] fann man en bokrulle där följande stod skrivet:
3 ”I sitt 1:a regeringsår gav kung Kyros denna befallning om Guds hus i Jerusalem [Esra 1:2-4]: Huset ska byggas upp och vara en plats där man bär fram offer. Grunden ska läggas fast. Det ska byggas 60 alnar [27 meter] högt och 60 alnar [27 meter] brett 4 med tre varv stora stenar och med ett varv nytt trävirke. Vad som behövs för omkostnaderna ska betalas ut från kungens hus.
[En aln motsvarar ungefär 45 cm. Måttet härstammar från längden på en mans underarm; avståndet mellan armbågen och långfingret. Dessa mått för att bygga om templet är det dubbla från Salomos tempel, se 1 Kung 6:2.]
5 De kärl av guld och silver från Guds hus som Nebukadnessar tog ur templet i Jerusalem och förde till Babel [Dan 1:13] ska också lämnas tillbaka. De ska på nytt komma till sin rätta plats i templet i Jerusalem och sättas in i Guds hus.”
6 Nu ska du, Tatnaj, ståthållare i landet på andra sidan floden, och du, Shetar-Bosenaj och era medbröder, afarsekiterna, på andra sidan floden, hålla er borta därifrån. [Esra 5:6] 7 Lämna arbetet på detta Guds hus i fred. Judarnas ståthållare och äldste ska bygga detta Guds hus på dess plats.
8 Härmed ger jag befallning om vad ni ska göra för judarnas äldste när de bygger på detta Guds hus. Av de pengar som kungen får i skatt från landet på andra sidan floden ska det som behövs för omkostnaderna fullt ut betalas till dessa män så att arbetet inte avbryts. 9 Vad de behöver av ungtjurar, baggar och lamm till brännoffer åt himlarnas Gud, liksom vete, salt, vin och olja, ska efter uppgift av prästerna i Jerusalem ges dem dag för dag utan försummelse. 10 Så ska de kunna bära fram offer till en ljuvlig doft åt himlarnas Gud och be för kungens och hans söners liv. 11 Härmed befaller jag att om någon överträder denna förordning, så ska man bryta loss en bjälke ur hans hus och hänga upp honom på den. Hans hus ska förvandlas till en sophög, därför att han har gjort så. 12 Må den Gud som låtit sitt namn bo där slå ner alla kungar och folk som räcker ut sin hand för att överträda denna förordning och förstöra detta Guds hus i Jerusalem. Jag, Darejavesh, ger denna befallning. Se till att den blir noggrant utförd!” 13 Eftersom kung Darejavesh hade sänt ut en sådan befallning, blev den noggrant utförd av Tatnaj, ståthållaren på andra sidan floden, och av Shetar-Bosenaj liksom av deras medbröder. 14 Judarnas äldste byggde vidare och gjorde framsteg i arbetet genom profeterna Haggais och Sakarjas, Iddos sons, profetiska ord. Man byggde och slutförde det så som Israels Gud hade befallt och som Kyros och Darejavesh och Artachshaste (Artaxerxes I) [som regerade 465-424 f.Kr., se Esra 7:12, 21], kung av Persien, hade befallt.
15 Templet blev färdigt på den tredje dagen i månaden adar [på våren – 12:e mars] i Darejaveshs 6:e regeringsår [516 f.Kr. – ganska precis 70 år efter templets förstörelse i augusti 587 f.Kr.].
[Esra ger den exakta dagen för färdigställandet sedan Serubbabel lagt grunden 21 år tidigare, se Esra 3:10. Från det att arbetet återupptagits, genom de två profeterna Haggais och Sakarjas inflytande, var tiden bara fyra år, fem månader och tio dagar.]
16 Israels barn, prästerna och leviterna och de andra som hade kommit tillbaka från fångenskapen, firade husets invigning med glädje. 17 Till invigningen av Guds hus offrade man 100 tjurar, 200 baggar och 400 lamm, och som syndoffer [3 Mos 4:3] för hela Israel tolv bockar, efter antalet av Israels stammar. 18 De insatte prästerna efter deras skiften och leviterna efter deras avdelningar [exakta detaljer ges i 1 Krön 23-27] till att förrätta Guds tjänst i Jerusalem, så som det var föreskrivet i Moses bok.
[Här avslutas den arameiska sektionen som började i Esra 4:8, vers 19 är på hebreiska.]
19 De som återvänt från exilen firade påsken [2 Mos 12:1-30, 43-51; 3 Mos 23:4-8] på den 14:e [dagen] i den första månaden [14:e nisan – 21:a april 516 f.Kr., se vers 15], 20 för alla prästerna och leviterna hade renat sig och samtliga var ceremoniellt rena. De slaktade påskalammet för alla de landsflyktiga och för sina prästkollegor och för sig själva. 21 Alla de av Israels barn (söner) som återvänt från landsflykten tillsammans med alla dem som avskilt sig från hednafolkens orenhet för att söka Herren (Jahveh), Israels Gud (Elohim), 22 de firade det osyrade brödets högtid [hebr. chag matsah; se 2 Mos 12:17-20; 34:18] med glädje i sju dagar, eftersom Herren (Jahveh) hade gett dem glädje och hade förvandlat den assyriske kungens hjärta och vänt det till dem, för att styrka deras händer i arbetet på Guds (Elohims) hus, Israels Gud (Elohim).
[Mellan kapitel 6 och 7 inträffar händelserna i Esters bok då Ahasveros (Xerxes I) regerade (486-465 f.Kr.), se Est 1:1. Ester blir drottning omkring 479 f.Kr.]