5
Ytterligare regler för syndoffer
1 Och om någon (en själ; en enskild individ – hebr. nefesh) syndar och hör rösten som svär (avlägger en ed) och är ett vittne som har sett eller känner till om det, om han inte berättar något, då ska han bära hans synd.
2 Eller om någon (en själ) rör vid något orent föremål, om det är ett kadaver från ett orent djur, eller ett kadaver från oren boskap, eller ett kadaver från orena kräldjur, och om det har blivit dolt för honom, ska han också vara oren och skyldig.
3 Eller om han rör vid det orena hos en människa, vilken orenhet det än är som orenar en människa, och det döljs för honom, när han känner till (får kunskap om) det ska han vara skyldig.
4 Eller om någon (en själ) svär (avlägger en ed) och uttalar med sina läppar att göra ont, eller att göra gott, vad det än är som en människa säger med en ed, och det göms för honom, när han känner till (får kunskap om) det ska han vara skyldig i endera avseendet.
5 Och det ska ske när han är skyldig i en av dessa saker att han ska bekänna att han har syndat i detta. 6 Och han ska föra fram offret för sin överträdelse till Herren (Jahveh) för synden som han har syndat, ett hondjur från flocken, ett lamm eller en killing som syndoffer. Och prästen ska bringa försoning för (täcka över) honom för hans synd.
7 Och om han inte kan föra fram ett lamm, då ska han föra fram för sin överträdelse som han har begått, två duvor eller två turturduvor till Herren (Jahveh), en som skuldoffer och den andra som brännoffer. 8 Och han ska föra dem till prästen som ska offra den som är till syndoffer först, och ska vrida av dess huvud från nacken men inte dela sönder den helt. 9 Och han ska stänka blodet från syndoffret på sidan av altaret, och resten av blodet ska rinna ut vid foten av altaret. Det är ett syndoffer. 10 Och han ska offra den andra som brännoffer enligt förordningen (för brännoffer), och prästen ska bringa försoning för (täcka över) honom, för hans synd som han har syndat, och han ska bli förlåten.
11 Men om han inte har möjlighet att föra fram två duvor eller två turturduvor, då ska han som har syndat föra fram som sitt offer en tiondels efa [3,5 liter] fint mjöl som syndoffer, han ska inte hälla någon olja på det, inte heller ska han lägga någon rökelse på det, för det är ett syndoffer. 12 Han ska föra fram det [mjölet] till prästen, sedan ska prästen ta en handfull av det som en minnesdel (som ett påminnelseoffer – hebr. azkarah) [3 Mos 2:2] och bränna det på altaret tillsammans med Herrens (Jahvehs) eldsoffer. Det är ett syndoffer. 13 Och prästen ska bringa försoning för (täcka över) honom, angående hans synd som han syndat i något av detta, och han ska bli förlåten. Och det som är kvar ska vara prästens som matoffer.
Skuldoffret
(3 Mos 7:1-10)
[Skuldoffret handlar om synder där någon stulit, förverkat eller undanhållit egendom från medmänniskor och då ska dels det stulna återbördas och även en femtedel av värdet betalas som kompensation.]
14 Herren (Jahveh) talade till Mose och sa:
Medveten överträdelse
15 Om någon (en själ; individ – hebr. nefesh) begår en överträdelse (missgärning) och syndar oavsiktligt med Herrens (Jahvehs) heliga ting, ska han för sin överträdelse föra fram till Herren (Jahveh) en felfri (rent – hebr. tamim) bagge från sin flock, med en enligt din värdering [en av prästen uppskattad jämförbar] summa silver i shekel, efter helgedomens shekel, som skuldoffer. 16 Och han ska gottgöra för den skada som han åsamkat det heliga, och ska lägga till en femtedel av värdet och ge det till prästen. Och prästen ska bringa försoning för (täcka över) honom med baggen till skuldoffret, och han ska bli förlåten.
Omedveten överträdelse
17 Och om någon (en själ; en enskild individ – hebr. nefesh) syndar och begår något av dessa ting som är förbjudna att göra av Herrens (Jahvehs) budord, även om han inte kände till det är han skyldig och ska bära sin överträdelse. 18 Och han ska föra fram en felfri (ren, oskyldig – hebr. tamim) bagge från sin flock, med en [enligt prästen uppskattad] jämförbar summa, som skuldoffer till prästen. Och prästen ska bringa försoning för (täcka över) honom angående hans oaktsamhet varmed han gjort fel utan att veta (förstå) det, och han ska bli förlåten. [Jfr vers 15.] 19 Det är ett skuldoffer, han står verkligen i skuld till Herren (Jahveh).