29
Judas sista kungar och Jerusalems fall
Sydrikets 13:e regent – Hiskia (kap 29-32)
[Hiskia regerade Juda (Sydriket) i 29 år (726-697 f.Kr.).]
1 Hiskia var 25 år när han blev kung, och han regerade 29 år i Jerusalem. Och hans mors [drottningmoderns] namn var Avi, Sakarjas dotter. 2 Han gjorde det som var rätt i Herrens ögon, precis som hans fader David hade gjort.
3 I sitt 1:a regeringsår, i 1:a månaden [aviv/nisan – mars/april 715 f.Kr.], öppnade han dörrarna till Herrens (Jahvehs) hus och fick dem i ordning. 4 Han lät hämta prästerna och leviterna och samlade dem på den öppna platsen mot öster 5 och sa till dem: ”Hör på mig, ni leviter: Helga nu er själva och helga Herrens, era fäders Guds, hus och för bort orenheten ur helgedomen. 6 Våra fäder var trolösa och gjorde vad ont var i Herrens (Jahvehs), vår Guds (Elohims), ögon och övergav honom. De vände sitt ansikte bort ifrån Herrens boning och vände honom ryggen. 7 De stängde också igen dörrarna till förhuset och släckte lamporna, och de tände ingen rökelse och offrade inga brännoffer i helgedomen åt Israels Gud. 8 Därför har Herrens (Jahvehs) vrede kommit över Juda och Jerusalem, och han har gjort dem till ett avskräckande exempel, till häpnad och förakt, som ni ser med egna ögon. 9 Ja, därför har också våra fäder fallit för svärd, och våra söner och döttrar och hustrur har kommit i fångenskap. 10 Men nu har jag i sinnet att sluta ett förbund med Herren (Jahveh), Israels Gud (Elohim), för att hans vredes glöd ska vända sig ifrån oss. 11 Så var nu inte försumliga, mina barn, för Herren har utvalt er att stå inför hans ansikte och göra tjänst inför honom till att vara hans tjänare och tända rökelse inför honom.” 12 Då reste sig leviterna:
Mahat, Amasajs son, och Joel, Asarjas son
av kehatiternas släkt,
av Meraris släkt
Kish, Abdis son, och Asarja, Jehallelels son,
av gershoniterna
Joach, Simmas son, och Eden, Joashs son,
13 av Elisafans släkt
Shimri och Jeguel,
av Asafs släkt
Sakarja och Mattanja,
14 av Hemans släkt
Jehuel och Shimei samt av Jedutuns släkt Shemaja och Ussiel.
15 Dessa samlade sina bröder och helgade sig och gick sedan för att rena Herrens (Jahvehs) hus, så som kungen hade befallt i kraft av Herrens ord.
16 Men prästerna gick in i det inre av Herrens (Jahvehs) hus för att rena det, och all orenhet som de fann i Herrens tempel bar de ut på förgården till Herrens (Jahvehs) hus. Där tog leviterna emot det och bar ut det i Kidrondalen. 17 De började att helga templet på första dagen i första månaden, och på åttonde dagen i månaden hade de hunnit till Herrens förhus. De helgade sedan Herrens (Jahvehs) hus under åtta dagar. På sextonde dagen i första månaden var de färdiga.
18 Då gick de in till kung Hiskia och sa: ”Vi har renat hela Herrens (Jahvehs) hus och brännofferaltaret med tillbehör och skådebrödsbordet med tillbehör. 19 Alla de kärl som kung Achaz under sin regering i trolöshet förkastade har vi återställt och helgat, och de står nu framför Herrens altare.”
20 Tidigt på morgonen samlade kung Hiskia furstarna i staden och gick upp i Herrens (Jahvehs) hus. 21 Man förde fram sju tjurar, sju baggar, sju lamm och sju bockar till syndoffer för landet och helgedomen och för Juda. Och kungen befallde Arons söner, prästerna, att offra det på Herrens altare. 22 De slaktade då tjurarna, och prästerna tog blodet och stänkte det på altaret. Därefter slaktade de baggarna och stänkte blodet på altaret. Sedan slaktade de lammen och stänkte blodet på altaret. 23 Så förde de fram syndofferbockarna inför kungen och församlingen, och de lade händerna på dem. 24 Och prästerna slaktade dem och lät deras blod som syndoffer komma på altaret till försoning för hela Israel. Kungen hade nämligen befallt att dessa brännoffer och syndoffer skulle offras för hela Israel.
25 Han lät leviterna ställa upp sig till tjänstgöring i Herrens (Jahvehs) hus med cymbaler, lyror och harpor, så som David och kungens siare Gad och profeten Natan hade befallt, för Herren hade genom sina profeter gett befallning om detta. 26 Och leviterna ställde upp sig med Davids instrument och prästerna med trumpeterna.
27 Hiskia befallde att man skulle offra brännoffret på altaret. Samtidigt som offret bars fram började Herrens sång att ljuda tillsammans med trumpeterna under ledning av Israels kung Davids instrument. 28 Hela församlingen tillbad medan sången sjöngs och trumpeterna ljöd, och det pågick tills brännoffret var fullbordat.
29 När de hade offrat brännoffret böjde kungen knä, och alla som var tillsammans med honom tillbad. 30 Och kung Hiskia och furstarna befallde leviterna att lova Herren med Davids och siaren Asafs ord, och de lovsjöng med glädje, de böjde sig ner och tillbad.
31 Hiskia tog då till orda och sa: ”Ni har nu blivit vigda åt Herren (Jahveh). Kom därför hit och för fram slaktoffer och gemenskapsoffer till Herrens (Jahvehs) hus.” Då förde församlingen fram slaktoffer och gemenskapsoffer, och var och en som i sitt hjärta manades att offra brännoffer gjorde så.
32 Antalet brännofferdjur som församlingen förde fram var 70 tjurar, 100 baggar och 200 lamm – alla dessa var till brännoffer åt Herren (Jahveh). 33 Och gemenskapsoffren utgjordes av 600 tjurar och 3 000 djur av småboskapen. 34 Men prästerna var för få och kunde inte flå alla brännoffersdjuren. Därför hjälpte deras bröder leviterna dem tills arbetet var fullgjort och prästerna hade helgat sig. Leviterna var nämligen mer angelägna än prästerna att helga sig. 35 Antalet brännoffer var också stort, och därtill kom fettstyckena av gemenskapsoffren liksom de dryckesoffer som hörde till brännoffren. På så sätt blev det ordnat med tjänstgöringen i Herrens (Jahvehs) hus. 36 Och Hiskia och allt folket gladde sig över vad Gud hade berett åt folket, för det hade hänt plötsligt.