3 Johannesbrevet
Inledning
Introduktion: Detta är ett personligt brev riktat till Gaius. Johannes var verksam i Efesos under den sista delen av sitt liv, så det är troligt att Gaius var en församlingsledare någonstans i Mindre Asien, nuvarande västra Turkiet.
Här liksom i det andra brevet (2 Joh) behandlas temat gästfrihet. Breven tar upp två sidor av samma mynt. I det förra varnar Johannes för att välkomna falska lärare till sitt hem, medan han här kritiserar en man som inte visar den gästfrihet han borde. I Andra Johannesbrevet handlar det alltså om missriktad gästfrihet, och här i hans sista brev om avsaknad av sann gästfrihet. I det föregående brevet behövdes sanning för att balansera kärlek, och här behövs kärlek för att balansera sanning.
Skrivet: Omkring år 85-90 e.Kr.
Genre: Brev.
Struktur: Med bara 219 grekiska ord är detta den kortaste boken i hela Bibeln. Brevet rymdes på ett papyrusark. Det har flera kiastiska mönster.
Till: Gaius, se 3 Joh 1:1.
Från: Troligtvis Efesos.
Författare: Johannes, en av de tolv apostlarna.
Budbärare: Troligtvis Demetrius, se 3 Joh 1:12.
1
Inledning
1 [Från:] Den gamle (äldste),
[Grekiska presbyteros, kan syfta på någon i hög ålder eller en församlingsledare. I detta fall stämmer båda beskrivningarna på Johannes, som när det här brevet skrevs var den siste ännu levande av de tolv apostlarna.]
till Gaius,
den älskade,
som jag älskar [osjälviskt och utgivande] i sanning.
[Gaius står Johannes nära. Älskade, grekiska adjektivet agapetos, används här och i vers 2, 5 och 11.]
2 Älskade [broder Gaius], i allting (vad gäller allt) så ber (önskar) jag att det ska gå dig väl (att du ska lyckas, blomstra; gr. euodoo betyder: ”ha en lyckosam resa”, se Rom 1:10) och att du ska vara vid god hälsa, precis som det står väl till med din själ [se vers 3 och 4].
[Johannes inte bara ber för sin broder utan önskar också innerligt av hela sitt hjärta att Gaius på alla sätt ska få ”blomstra och bära frukt” i sin fortsatta vandring på vägen med Herren.]
3 För jag blev mycket glad när syskonen (bröderna och systrarna i tron) kom och vittnade om den sanning som finns hos dig (som du äger; ordagrant: ”om din sanning”), precis som du [också] vandrar (lever) i sanning. 4 Inget gläder mig mer än att få höra att mina barn [församlingsmedlemmar som Johannes var som en andlig far för] vandrar (lever) i sanningen.
Visa gästfrihet
Gaius – ett gott exempel
5 Älskade [broder Gaius], du visar dig trofast i allt som du gör för syskonen (bröderna och systrarna i tron), också för dem som kommer som främlingar. 6 De har vittnat inför församlingen om din kärlek [som är osjälvisk och utgivande], och du gör rätt i att utrusta dem för fortsatt färd på ett sätt som är värdigt Gud. 7 Det är ju för Namnets skull [för att tjäna Jesus som] de har gått ut, och de tar inte emot något [understöd] från hedningarna. 8 Därför är vi skyldiga (det är vår plikt) att stödja sådana, så att vi arbetar tillsammans för sanningen.
Diotrefes – ett varnande exempel
9 Jag har skrivit till församlingen, men Diotrefes, som gärna vill vara främst bland dem, tar inte emot (välkomnar inte) oss. 10 Om jag kommer ska jag därför påminna om det han gör, hur han sprider elakt förtal om oss. Han nöjer sig inte med det, utan han vägrar ta emot (välkomnar inte) syskonen (bröderna och systrarna i tron), och när andra vill göra det hindrar han dem och driver ut dem ur församlingen.
[Diotrefes drevs av sitt ego och maktbegär. Han:
• var egenkär, se vers 9,
• talade illa om andra, se vers 10,
• välkomnade inte goda resande predikanter och missionärer, bland annat Johannes utsända lärjungar, se vers 10,
• hindrade andra från att välkomna dem, se vers 10,
• uteslöt människor ur församlingsgemenskapen för att de hade välkomnat missionärerna, se vers 10.]
11 Älskade [broder Gaius]:
följ (imitera/efterlikna) inte det onda
utan det goda (det som är gott).
Den som gör det goda kommer från (är av) [tillhör] Gud,
den som gör det onda har inte sett Gud [urskilt Gud tydligt].
[Johannes uppmanar Gaius att inte följa dåliga exempel (som Diotrefes som nyss nämnts, se vers 9–10), utan goda som Demetrius som nämns i nästa vers.]
Demetrius – ett gott exempel
12 Alla har talat väl (vittnar) om Demetrius [som troligtvis är den som kommer med detta brev till Gaius].
Även sanningen instämmer i detta vittnesbörd.
[Han levde som han lärde, hans liv överensstämde med trons sanning.]
Också vi kan intyga (vittna om) detta,
och du vet att vårt vittnesbörd är sant.
[Tre vittnen bekräftar Demetrius karaktär, se 5 Mos 17:6. Verbet i uttrycket ”alla talar väl om” är i perfektform och indikerar att vittnesbördet om Demetrius hade getts under en längre tid, och att det gällde fortfarande. Han är i övrigt okänd. Det är inte troligt att silversmeden som var en motståndare till evangeliet är samma person, se Apg 19:24. Demetrius var ett vanligt namn vid den här tiden.]
Sluthälsning
[Slutet påminner mycket om föregående brevs avslutning, men det är inte en ordagrann upprepning, se 2 Joh 1:12. I grekiskan är meningarna än mer olikt formade än vad som syns i svenskan. Ordet ”snart” i vers 14 är en skillnad och visar att problemet med Diotrefes är brådskande.]
13 Jag hade mycket [mer jag tänkt få med när jag började] att skriva, men jag vill inte göra det med bläck och penna. 14 Jag hoppas snart få se dig [Gaius], och då ska vi talas vid ansikte mot ansikte. 15 Frid (harmoni, frihet från fruktan, välbehag) vare med dig.
Vännerna [här] hälsar till dig.
Hälsa vännerna [Joh 15:13-15],
var och en personligen.