2
1 Säg till (kalla) era bröder Ammi (mitt folk) [Hos 1:9] och era systrar Ruhama (du har fått nåd) [Hos 1:6-8].
Straff
2 Förebrå er mor [Gomer – syftar på nationen Israel],
förebrå, för hon är inte min hustru,
och jag är inte hennes man,
och låt henne lägga bort sin prostitution från sitt ansikte
och hennes äktenskapsbrott mellan sina bröst.
3 Annars klär jag av henne naken
och sätter henne som den dagen då hon föddes
och gör henne till en öken
och gör henne till ett torrt land
och slår henne med törst.
4 Och jag ska inte ha förbarmande över hennes söner,
för de är en prostituerads söner.
5 För deras mor har agerat prostituerad,
hon som har fött dem har gjort det som är skamligt
för hon sa: ”Jag ska gå efter mina älskare som ger mig mitt bröd
och mitt vatten och min ull och mitt linne och min olja och min dryck.”
Straff
6 Se, därför ska jag inhägna dina vägar med törne
och jag ska göra en mur mot henne så att hon inte finner sin stig.
7 Och hon ska springa efter sina älskare
men inte komma ikapp dem
och hon ska söka dem
men inte finna dem.
Sedan ska hon säga: ”Jag ska gå och återvända till min första man [Hosea],
för då hade jag det bättre än nu.”
8 För hon vet inte att det var jag
som gav henne säd och vin och olja
och förökade hennes silver och guld
som de [det israeliska folket] använde för Baal.
9 Därför ska jag ta tillbaka min säd i dess tid
och mitt vin på dess bestämda tid
och ska rycka undan min ull och mitt lin
som har överskylt hennes nakenhet.
10 Och nu ska jag blotta hennes skam inför ögonen på hennes älskare
och ingen ska befria henne från min hand.
11 Jag ska göra slut på all hennes glädje (munterhet),
hennes fester, hennes nymånader och hennes sabbater
och alla hennes bestämda högtider. [Herrens (Jahvehs) högtider, se 3 Mos 23.]
12 Och jag ska ödelägga hennes vin och hennes fikonträd,
om vilka hon sagt ”Detta är min lön som mina älskare har gett mig”,
och jag ska förvandla dem till en skog
och fältens djur ska äta dem.
13 Och jag ska hemsöka henne på baalernas dagar,
eftersom hon offrade till dem
och klädde sig själv med sina örhängen och sina juveler
och gick efter sina älskare och glömde bort mig,
förkunnar (säger, proklamerar) Herren (Jahveh).
Upprättelse
14 Se, därför ska jag locka på henne
och föra henne ut i öknen och tala ömt till henne.
[Ett tidigare exempel var när Israel räddades från slaveriet i Egypten, se 2 Mos 12-17.]
15 Och jag ska ge henne hennes vingårdar därifrån
och Achors dal [Jos 7:1-26] som en hoppets öppning,
och hon ska gensvara där som i sin ungdoms dagar
och som de dagarna då hon kom ut ur Egyptens land.
16 Och det ska ske den dagen,
förkunnar (säger, proklamerar) Herren (Jahveh),
att du ska kalla mig ”min man”
och inte längre kalla mig ”min Baal”.
[Det hebreiska ordet baal kan betyda make, mästare eller syfta på den kanaaneiska guden Baal. I denna ordlek har Israel bytt ut sin make Herren mot en annan Baal – Herre.]
17 Och jag ska ta bort baalernas namn från hennes mun
och de ska inte mer nämnas med sina namn.
18 Och på den dagen ska jag skära ett förbund med dem,
med fältens djur och med himlarnas fåglar och med det som kryper på marken,
och jag ska bryta bågen och svärdet och striden från landet
och låta dem ligga ner i trygghet.
19 Och jag ska trolova dig med mig för evigt,
jag ska trolova dig med mig i rättfärdighet och rätt
och i nåd (kärleksfull omsorg – hebr. chesed) och i evig nåd (barmhärtighet – hebr. rachamim).
20 Och jag ska trolova dig med mig i trofasthet (sanning)
och du ska känna (vara intimt förtrogen med) Herren (Jahveh).
21 Och det ska ske den dagen att jag ska svara,
förkunnar (säger, proklamerar) Herren (Jahveh),
jag ska svara himlarna
och de ska svara jorden,
22 och jorden ska svara säden
och vinet och oljan,
och de ska svara Jizreel [Guds planta, se Hos 1:4, 11].
23 Och jag ska plantera henne till mig i landet
och jag ska visa barmhärtighet mot henne som inte varit barmhärtig [hebr. lo ruchamah, se Hos 1:6-7].
Och jag ska säga till dem som inte var mitt folk: ”Du är mitt folk”,
och de ska säga: ”Min Gud (Elohim)”.