9
Samuel smörjer Saul som kung
1 Nu fanns en man i Benjamin vars namn var Kish, son till Aviel, son till Tseror, son till Bechorat, son till Afiach son till en benjaminit, en tapper (ärbar, stark) man. 2 Han hade en son som hette Saul (hebr. Shaol) – ung (utvald – hebr. bachor) och ståtlig (stilig – hebr. tóv), bland Israels söner fanns ingen ståtligare (vackrare – hebr. tóv) än han – från skuldran uppåt var han högre än någon i hela folket. [Han var huvudet högre än alla andra.]
[Namnet Shaol har betydelsen ”efterfrågad”, han var en efterlängtad och i bön efterfrågad pojke till Kish och hans fru. Ordet ”ung” används ofta för en ogift ung man (Jes 62:5). Substantivet kommer från verbroten att granska och att välja, så frasen bachor vtov kan också ha betydelsen ”utvald och god/vacker”. Saul är i 35-årsåldern och gift när han blir kung. Hans son, Jonatan, är befälhavare i det första kriget (och måste vara omkring 17-20 år då, se 1 Sam 13:2). GT anger inte hur länge Saul regerar, men Paulus skriver 40 år (Apg 13:21). Det kan vara en symbolisk tid, men hans efterträdare David och Salomo regerade vardera 40 år (2 Sam 5:4-5; 1 Kung 11:42). I så fall är Saul omkring 75 år när han strider mot filisteerna vid Gilboa (1 Sam 31:1-4). Se även 1 Sam 13:1.]
3 Nu hade Kish, Sauls fars, åsnor kommit bort och Kish sa till Saul, sin son: ”Ta nu en av dina tjänare med dig och stå upp och gå och leta efter åsnorna.” 4 Och han gick [nordväst] genom Efraims bergsbygd och passerade genom Shalishas område [Baal-Shalishah] men fann dem inte. Sedan passerade han genom Shaalims område [rävarnas område] men där var de inte, och han passerade genom benjaminiternas område men fann dem inte.
5 När de kom till Tsofs land [i närheten av Ramah] sa Saul till sin tjänare som var med honom: ”Kom och låt oss återvända så att inte min far slutar bry sig om åsnorna och oroar sig för oss istället.”
[Saul bodde i Giva, drygt en mil norr om Jerusalem (1 Sam 11:4). Efraims bergslandskap låg drygt två mil nordväst om hans hem. Även om Shalisha och Shaalim är otydliga, identifierar de flesta dem med Baal-Shalisha respektive Shaalbim, som ligger vid de nordvästra och sydvästra ändarna av efraimiternas bergsland. Bara att gå runt detta område skulle innebära en vandring på 10 mil, ett stort område att täcka under denna tredagars sökning (se vers 20). Regionen Tsof antas i allmänhet (baserat på 1 Sam 1:1) vara regionen för Samuels hemstad i Efraims bergslandskap.]
6 Men han sa till honom: ”Se nu (jag ber dig), där i staden [troligtvis Rama] finns en gudsman, och han är en man som hålls i ära, allt som han talar sker verkligen, låt oss nu gå dit, kanske kan han berätta för oss om vår resa, vart vi ska gå.”
7 Då sa Saul till sin tjänare: ”Se, om vi går, vad ska vi då ta med oss till mannen? Brödet är torrt i våra väskor och det är inte en gåva att ge till en gudsman, vad har vi?”
8 Och tjänaren svarade Saul och sa: ”Se, jag har en fjärdedels shekel av [2,9 gram] silver [en veckas lön för en arbetare] i min hand som jag ska ge gudsmannen för att berätta om vår väg.” 9 Tidigare i Israel när en man gick för att fråga Gud (Elohim) då sa han: ”Kom och låt oss gå till siaren.” För den som nu kallas profet kallades tidigare en siare.
10 Sedan sa Saul till sin tjänare: ”Väl talat (bra förslag). Kom, låt oss gå.” Så de gick till staden där gudsmannen var. [Troligtvis Ramah en dryg mil norr om Jerusalem där Samuel brukade vara, se 1 Sam 7:17.]
11 När de gick upp till staden [Ramah] fann de unga jungfrur som gick ut för att dra upp vatten och sa till dem: ”Är siaren här?”
12 Och de svarade dem och sa: ”Det är han, se han är framför er, skynda er nu, för han kom till staden idag, för folket har idag offrat på en hög plats. 13 Så snart ni kommer in i staden hittar ni honom rakt fram, innan han går upp på höjden för att äta, för folket vill inte äta förrän han kommer, eftersom han brukar välsigna offret och efteråt äter de som är bjudna. Gå därför upp nu, för just nu kan ni finna honom.”
14 Och de gick upp till staden och när de kom in i staden [Ramah], se, då kom Samuel ut mot dem för att gå upp på den höga platsen.
15 Och Herren (Jahveh) hade visat för Samuel en dag innan han kom och sagt: 16 ”I morgon vid denna tid ska jag sända dig en man från Benjamins land, och du ska smörja honom till furste över mitt folk Israel, och han ska rädda folket från filistéernas hand, för jag har sett till mitt folk eftersom deras rop har kommit till mig.”
17 Och när Samuel såg Saul talade Herren (Jahveh) till honom: ”Se mannen som jag talade med dig om. Denne ska ha auktoritet över mitt folk.”
18 Sedan kom Saul nära Samuel i porten och sa: ”Berätta för mig, jag ber dig, var finns siarens hus.”
19 Och Samuel svarade Saul och sa: ”Jag är siaren, gå upp före mig till den höga platsen, för du ska äta med mig idag och i morgon ska jag låta dig gå och jag ska tala om för dig allt du har på ditt hjärta. 20 Och vad angår dina åsnor som försvann för tre dagar sedan, så tänk inte på dem för de är återfunna. Och till vem står hela Israels önskan? Är det inte till dig och till hela din fars hus?”
21 Och Saul svarade och sa: ”Är jag inte en benjaminit, från den minsta av Israels stammar? Och min familj den minsta av familjerna i Benjamins stam? Varför talar du då till mig på detta sätt?”
22 Och Samuel tog Saul och hans tjänare och förde in dem i salen och lät dem sitta på honnörsplatsen bland dem som var bjudna, vilket var omkring 30 personer. 23 Och Samuel sa till kocken: ”Bär fram portionen som jag gav till dig, om vilken jag sa till dig: Sätt den hos dig.”
24 Och kocken tog upp låret och det som var på det och satte det framför Saul. Och [Samuel] sa: ”Se vad som har blivit sparat, sätt det framför dig och ät, för det har sparats till dig för den bestämda tiden och jag säger: Jag har bjudit in folket.” Så Saul åt med Samuel den dagen.
25 Och när de kom ner från den höga platsen till staden, talade han med Saul på hustaket. [På den här tiden byggde man husen med platta tak och hade platsen som ett extra rum.] 26 Och de steg upp tidigt och det hände i gryningen att Samuel kallade på Saul på taket och sa: ”Upp, så att jag kan sända iväg dig.” Och Saul steg upp och de gick båda två, han och Samuel, utomhus. 27 När de gick ner mot utkanten av staden [antika städer låg alltid på en höjd, så utkanten av staden syftar troligtvis på porten i muren] sa Samuel till Saul: ”Be din tjänare att gå vidare före oss.” Och han gick vidare [ut ur staden]. ”Men stanna du en tid så att jag kan låta dig höra Guds (Elohims) ord.” [Samuel hade ett budskap från Herren till Saul som han ville dela enskilt med honom.]