33
Vandringen från Egypten till Moab
1 Detta är Israels söners lägerplatser, vilka de passerade när de drog ut ur Egyptens land med sina härar under Moses och Arons hand. 2 Och Mose skrev ner deras vandring, lägerplats för lägerplats på Herrens (Jahvehs) befallning, och detta är deras lägerplatser på deras vandring.
Rameses till Sinai
3 De vandrade från Rameses [förrådsstad i området Goshen i lägre Egypten, se 2 Mos 1:11] i den första månaden [aviv/nisan] på den 15:e dagen i den första månaden, från morgonen efter pesach (påsken) gick Israels söner ut stolt (ordagrant: ”med en hög hand”) i alla egyptiernas åsyn, 4 medan egyptierna begravde dem som Herren (Jahveh) slagit bland dem, alla deras förstfödda. Herren (Jahveh) verkställde även dom över alla deras avgudar. 5 Och Israels söner vandrade från Rameses och slog läger i Sukkot. [2 Mos 12:37]
6 Och de vandrade från Sukkot och slog läger i Etam [2 Mos 13:20], som ligger i kanten på öknen. [2 Mos 13:20; 15:22-23.]
7 Och de vandrade från Etam och gick tillbaka till Pihachirot [betyder: kanalens mun/utlopp; se 2 Mos 14:2, 9], som är framför Baal Tsefon, och slog läger i Migdol.
8 Och de vandrade från Pihachirot och passerade mitt genom havet till öknen, och de gick tre dagsresor in i Etams öken och slog läger i Mara [2 Mos 15:23].
9 Och de vandrade från Mara och kom till Elim, och i Elim fanns tolv vattenkällor och 70 palmträd, och slog läger där.
10 Och de vandrade från Elim och slog läger vid Vasshavet (Röda havet).
11 Och de vandrade från Vasshavet (Röda havet) och slog läger i Sins öken.
12 Och de vandrade från Sins öken och slog läger i Dofka.
13 Och de vandrade från Dofka och slog läger i Alosh.
14 Och de vandrade från Alosh och slog läger i Refidim, där fanns inget vatten för folket att dricka.
15 Och de vandrade från Refidim och slog läger i Sinais öken.
Sinai till Bene Jaqan (Kadesh)
16 Och de vandrade från Sinais öken och slog läger i Kivrot Hatava
17 Och de vandrade från Kivrot Hatava och slog läger i Chatserot
18 Och de vandrade från Chatserot och slog läger i Ritma.
19 Och de vandrade från Ritma och slog läger i Rimmon Parets.
20 Och de vandrade från Rimmon Parets och slog läger i Livna [betyder ”vit”, troligtvis inte samma Livna i Låglandet som senare intas från norr, se Jes 10:29].
21 Och de vandrade från Livna och slog läger i Rissa.
22 Och de vandrade från Rissa och slog läger i Kehelata.
23 Och de vandrade från Kehelata och slog läger i Shefer.
24 Och de vandrade från Shefer och slog läger i Charada.
25 Och de vandrade från Charada och slog läger i Makhelot.
26 Och de vandrade från Makhelot och slog läger i Tachat.
27 Och de vandrade från Tachat och slog läger i Tera.
28 Och de vandrade från Tera och slog läger i Mitqa.
29 Och de vandrade från Mitqa och slog läger i Chashmona.
30 Och de vandrade från Chashmona och slog läger i Moserot.
31 Och de vandrade från Moserot och slog läger i Bene Jaqan.
Bene Jaqan till Etsjon-Gever
32 Och de vandrade från Bene Jaqan och slog läger i Chor Hagidgad.
33 Och de vandrade från Chor Hagidgad och slog läger i Jotvata.
34 Och de vandrade från Jotvata och slog läger i Avrona.
35 Och de vandrade från Avrona och slog läger i Etsjon-Gever.
[Etsjon-Gever var en hamnstad i Edom vid norra kusten av Aqabaviken (Röda havet) i regionen kring Eilat/Aqaba. Senare blir det Salomos huvudsakliga hamn för världsvid handel, se 1 Kung 9:26. De två vanligaste förslagen är Tell el-Kheleife (i Aqaba) och Korallön (Faraos ö) 13 km söder om Eilat. Hebr. etjson betyder ryggrad och gever är en mäktig stridsman. Namnet kan beskriva området med taggiga bergstoppar som ser ut som en ryggrad eller kanske Korallön som sticker upp som en ryggrad.]
36 Och de vandrade från Etsjon-Gever och slog läger i Tsins öken, det är Kadesh.
37 Och de vandrade från Kadesh och slog läger vid berget Hor, på gränsen till Edoms land.
38 Och prästen Aron gick upp till berget Hor på Herrens (Jahvehs) befallning, och dog där, i det fyrtionde året efter att Israels söner kommit ut ur Egyptens land, i den 5:e månaden på den första dagen i månaden. 39 Och Aron var 123 år när han dog på berget Hor.
40 Och kanaanéen, Arads kung, som bodde i Kanaans sydland, hörde att Israels söner kom (var i antågande).
41 Och de vandrade från Hor och slog läger i Tsalmona.
42 Och de vandrade från Tsalmona och slog läger i Ponon.
43 Och de vandrade från Ponon och slog läger i Obot.
Obot till Moabs slätter
44 Och de vandrade från Obot och slog läger i Ijej-Haavarim [betyder: ”Abrahams ruiner”], vid Moabs gräns.
45 Och de vandrade från Ijim [Ijej-Haavarim, se vers 44] och slog läger i Dibon Gad.
46 Och de vandrade från Dibon Gad och slog läger i Almon Diblatajma
47 Och de vandrade från Almon Diblatajma och slog läger i Avarims berg [bergskedja nordost om Döda havet], framför [toppen] Nebo.
48 Och de vandrade från Avarims berg och slog läger på Moabs slätt vid Jordan mittemot Jeriko. 49 Och de slog läger vid Jordan från Beit Jeshimot ända till Avel Shittim på Moabs slätt.
Moses tal
50 Och Herren (Jahveh) talade till Mose på Moabs slätt vid Jordan mittemot Jeriko och sa: 51 ”Tala till Israels söner och säg till dem:
När ni går över Jordan in i Kanaans land, 52 då ska ni driva ut (hebr. jarash) alla landets invånare framför er, och förstöra alla deras huggna stenar, och förstöra alla deras gjutna avbilder, och bryta ner alla deras höga platser (där de ägnar sig åt avguderi).
[Olika ord används för hur israeliterna intar landet, just jarash behöver inte betyda att det är en strid och att städer bränns ner och förgörs, se t.ex. 5 Mos 7:20. Detta är viktigt när man ska koppla samman med arkeologisk datering från utgrävningar av dessa städer. Det behöver alltså inte finnas ett bränt markskikt (ett s.k. destruction layer) som indikerar att staden intagits, bränts och förstörts och sedan byggts upp igen, något som annars ofta är vanligt vid ett skifte från en civilisation till en annan.]
53 Och ni ska driva ut landets invånare och bo där, för till er har jag gett landet för att ta det i besittning. 54 Och ni ska ärva (hebr. nachal) landet genom lottkastning efter era familjer, till dem som är fler ska det ges ett större arv, och till dem som är färre ska det ges ett mindre arv. Varhelst lotten faller för en man, det ska vara hans. Efter (i enlighet med) era fäders stammar ska ni ärva.
55 Men om ni inte driver ut landets invånare framför er, då ska deras kvarleva bli som törnen i era ögon, och som taggar i era sidor, och de ska plåga er i landet som ni bor i. [Det kan vara detta talesätt som Paulus refererar till när han nämner om sin tagg i köttet, se 2 Kor 12:7.] 56 Och det ska ske att det jag tänkte göra mot dem, det ska jag göra mot er.”