4
Deborah – den tredje domaren
Inledande förtryck
1 Och Israels söner gjorde åter det som var ont i Herrens (Jahvehs) ögon när Ehud var död. 2 Och Herren (Jahveh) gav dem i Kanaans kung Javins hand, som regerade i Chatsor [i övre Galileen, norr om Galileiska sjön]. Härförare för hans armé var Sisera som bodde i Charoshet-Hagojim (”hednafolkens skogsland”).
[Namnet Sisera återfinns inte i Mellanöstern vilket gör att det kan härstamma från staden Sassari i Sardinien. Han kan ha varit del av det sjöfolk som kom från de grekiska öarna (Jer 47:4). Rent betydelsemässigt är namnet sammansatt av häst (hebr. sus) och att se (hebr. raa) vilket ger betydelsen av någon som är snabb och ser.
Charoshet betyder ”skogsland” och ha-gojim är ”hedningarna”. Det sammansatta namnet Charoshet-Hagojim kan vara en stad eller det område som låg under Siseras kontroll. Inga arkeologiska fynd har ännu hittats som knyter någon plats till detta namn. Det kan tala för att namnet syftar på ett skogsområde, då troligtvis kring bergskedjan Karmel i västra Jezereldalen. Bäcken Kishon, som rinner genom Jezereldalen och mynnar ut i dagens Haifa, nämns i samband med namnet, se vers 13.]
3 Och Israels söner ropade till Herren (Jahveh), för han [Javin] hade 900 vagnar av järn [under hans befälhavare Siseras ledning] och i 20 år förtryckte han Israels söner kraftfullt.
Herrens ingripande
4 Och Deborah [hebr. Devorah – betyder ”bi”],
en kvinna [hebr. isha – en kvinnlig]
profetissa,
en kvinna [hebr. eshet – kvinna av/med]
facklor [hebr. lappidot – ”en eldig kvinna”].
Hon dömde (hon var en domare i) Israel vid den här tiden.
[De första fem orden är alla i feminin form och bildar en kiasm där det centrala ordet ”profetissa” betonas genom att det ramas in av ordet kvinna på var sin sida. Den yttre ramen, det första och det sista ordet, är namnet Deborah resp. hebr. lappidot, som betyder facklor och ljus. En tolkning är att Lappidot är Deborahs man, men till skillnad från t.ex. Huldahs man Shallum (som omnämns som Tikvas son, dvs. i maskulin form, se 2 Kung 22:14) är ändelsen i lappidot i feminin plural. Att detta ändå tolkats som ett mansnamn är inte så konstigt – av de 98 ggr formen eshet (en kvinna av/med) används i GT är det flesta i just betydelsen någons man. Dock finns det 10 undantag som t.ex. i 5 Mos 21:11 där eshet jafat-toar beskriver en egenskap hos kvinnan: ”en vacker kvinna”. Detta gör att uttrycket här i Domarboken eshet lappidot kan uttryckas som att Deborah var en ”lappidot-kvinna” – en facklornas kvinna! Denna tolkning är varken ovanlig eller osannolik. Enligt en tidig judisk tradition tillverkade och förberedde hon ljusen till tabernaklet i Shilo.
Kiasmens form gör det också troligt att uttrycket är en beskrivning av Deborahs personlighet. Det är intressant att notera att i den berättelse som följer så är det Deborah som sänder Barak (som betyder blixt), se vers 6, 14. Hon är facklan som antänder blixten. Enligt en annan judisk tradition är Barak också hennes man. Det finns också en språklig koppling till Gideon och Simson som senare i boken just använder facklor för att besegra fienden (totalt fem gånger används ordet – fyra ggr i den maskulina pluralformen lappidim, se Dom 7:16, 20; 15:4-5, och centralt maskulin singular lappid i Dom 15:4). Den dubbla rollen som Deborah har som profetissa och domare blir tydlig i hur hon var som ett bi och en fackla för israeliterna. På samma sätt som bin svärmar kring drottningen som bygger kolonin (Ords 14:2), följer folket profetissan som leder dem. Ett bi samlar in pollen och producerar söt honung, men kan också stinga inkräktare. Devorah är den feminina formen av hebreiskans davar – vilket betyder ”ord”. Härigenom kopplas också hennes namn ihop med Guds ord, som är ett ljus och en lykta (Ps 119:105).]
5 Hon satt under Deborahs palmträd (dadelpalm – hebr. tomer) mellan Rama [betyder: ”höjd”] och Betel [betyder: ”Guds hus”] i Efraims bergsbygd [1-2 mil norr om Jerusalem], och Israels söner kom upp till henne för juridiska beslut.
[Deborahs dubbla roll som profetissa och domare återkommer språkligt i att saker beskrivs i två. Texten nämner två höjder: Rama (profeten, domaren och prästen Samuels födelseplats) och Betel (där Jakob brottades med Gud). Efraim betyder ”dubbelt fruktsam” och ordet för dadelpalm tomer delar rot med Tamar som födde tvillingar till Juda (1 Mos 38:27-30).]
6 Och hon sände efter och kallade på Barak, Avinoams son från Kedesh-Naftali, och sa till honom [detta är det första av tre tal till Barak som Deborah ger]: ”Har inte Herren, Israels Gud (Jahveh Elohim), befallt och sagt: Gå och dra ut mot berget Tavor och ta med dig 10 000 män från Naftalis söner och från Sebulons söner? [Det finns ett Kedesh nordväst om Chatsor och norr om Hulasjön (Jos 20:7). Det troligaste här är ändå Kirbet-Kedesh på västra sidan av Galileiska sjön, strax söder om nuvarande Tiberias.] 7 För jag ska dra ut med dig till bäcken Kishon. Sisera, härföraren över Javins armé med hans vagnar och hans skaror, honom ska jag ge i din hand.”
8 Och Barak sa till henne: ”Om du går upp med mig då ska jag gå, men om du inte går med mig går inte jag heller.”
9 Och hon sa [hennes andra tal]: ”Jag ska verkligen gå med dig, trots detta ska resan som du ska företa dig inte bli till din ära, för Herren (Jahveh) ska ge Sisera i en kvinnas hand.”
Truppen samlas – går upp
Och Deborah steg upp och gick med Barak till Kedesh. 10 Och Barak kallade samman Sebulon och Naftali till Kedesh, och de gick upp 10 000 män till fots och Deborah gick upp med honom.
11 Chever, keniten, hade isolerat sig från keniterna, från Chovavs söner, Moses svärfar, och han slog ner sitt tält så långt bort som Elon-Betsananim, som ligger vid Kedesh.
12 Och de berättade för Sisera att Barak, Avinoams son, hade gått upp till berget Tavor. 13 Och Sisera samlade ihop alla sina vagnar, 900 vagnar av järn, och allt sitt folk som var med honom från Charoshet-Hagojim (”hednafolkens skogsland”) till Kishons bäck [som rinner genom Jezerelslätten och mynnar ut i dagens Haifa].
Herren ger seger
14 Och Deborah sa till Barak [tredje talet]: ”Upp! Detta är dagen som Herren (Jahveh) har utlämnat Sisera i din hand, har inte Herren (Jahveh) gått ut framför dig?”
Truppen flyr
15 Och Herren (Jahveh) sände förvirring (orsakade panik, tumult – hebr. hamam) över Sisera och alla hans vagnar och hela hans armé med svärdseggen framför Barak, och Sisera steg ner från sin vagn och flydde till fots. [Detta är en nyckelvers, det var inte de 10 000 israeliterna som fick hela Siseras armé på flykt, utan Guds ingripande, jfr 2 Mos 14:24.] 16 Men Barak jagade efter vagnarna och efter hela armén till Charoshet-Hagojim (”hednafolkens skogsland”) och hela Siseras armé föll för svärdsegg, inte en enda man lämnades kvar (överlevde).
Deborahs förutsägelse blir sann
17 Sisera flydde dock till fots till Jaels tält, Chevers hustru, keniten, för det rådde fred mellan Javin, Chatsors kung och Chevers hus, keniten.
18 Och Jael gick ut och mötte Sisera och sa till honom: ”Kom in, min herre, kom in till mig, frukta inte.” Och han gick in till henne i hennes tält och hon täckte honom med en filt.
19 Och han sa till henne: ”Ge mig, jag ber dig, lite vatten att dricka för jag är törstig.” Och hon öppnade ett mjölkkrus och gav honom att dricka och täckte över honom.
20 Och han sa till henne: ”Stå i tältöppningen [och håll vakt]. Om någon kommer och frågar dig om det finns någon man här, så svara nej.”
21 Sedan tog Chevers hustru Jael en tältpinne och tog en hammare i sin hand och gick sakta till honom och slog tältpinnen genom hans tinning och genomborrade honom ner till marken, för han låg i djup sömn. Så blev han medvetslös och dog.
22 Och se, medan Barak jagade Sisera kom Jael ut och mötte honom, och sa till honom: ”Kom och jag ska visa dig mannen som du söker.” Och han kom till henne, och se, Sisera låg död och tältpinnen satt (kvar) i hans tinning.
Slut på förtrycket
23 Så underkuvade Gud (Elohim) den dagen Javin, Kanaans kung, inför Israels söner. 24 Och Israels söners hand segrade mer och mer mot Javin, Kanaans kung, till dess de ödelagt Javin, Kanaans kung.