Nahum
Inledning
Nahum är den sjunde av de tolv mindre profeterna. Boken är en fortsättning på berättelsen som började omkring 150 år tidigare då Gud sände Jona till Nineve (nuvarande Mosul i Irak) för att predika omvändelse och hopp för assyrierna. Det var ett budskap som folket tog till sig, i alla fall till en början. Nu hade de fallit tillbaka i sina gamla vanor, intagit Nordriket 722 f.Kr. och attackerade Sydriket, se 2 Kung 17:1-6; 18:13-19:37. Frasen att Gud är sen till vrede, se Nah 1:3, blir ännu starkare när man också ser att Guds nåd har sträckts ut flera generationer. Boken beskriver domen över Assyriens huvudstad Nineve, men också räddningen för Juda.
Namnet Nahum (hebr. Nachom) betyder tröst. Nahum levde i en politiskt turbulent tid med stora skiften mellan stormakter. Assyrien hade varit en stormakt i närmare 500 år och assyrierna var kända för sin grymhet och sina plundringar. se Nah 3:1. Boken ger hopp och tröst – dessa orättvisor har inte undgått Guds ögon! Nahum benämns som elkoshiten. Elkosh är inte identifierad som geografisk plats. Utifrån namnet ser en del likheter med Elkush längs med Tigris i nuvarande Irak, men troligare är det en stad/by i Galileen eller södra Juda, flera olika förslag finns. Intressant är att Kapernaum heter Kfar Nachum på hebreiska, översatt ”Nahums by” eller mer ordagrant ”tröstens by”.
Nahum levde efter att Nordriket erövrats av Assyrien (722 f.Kr.) och han profeterar om Assyriens och dess huvudstad Nineves fall som inträffar 612 f.Kr. I Nah 3:8 nämns hur No-Amon i Egypten nyligen har fallit, vilket skedde 663 f.Kr. Detta gör att boken är skriven någon gång mellan 663-612 f.Kr. Är det i senare delen är Nahum då samtida med Jeremia, Habackuk och Sefanja.
Berör tidsperioden: Omkring 626-612 f.Kr.
Författare: Nahum
Relaterade böcker:
Jona
Jeremia
Habackuk
Sefanja
1
Introduktion
1 Budskap (profetord, börda) om Nineve [Assyriens huvudstad]. Skriften med en syn av Nahum (hebr. Nachom) – elkoshiten. [Elkosh är en okänd stad, kanske Kapernaum.]
Alef-kaf om Guds vrede över Nineve
2 [Det inledande stycket (vers 1-10) är väl strukturerat på många plan. Stycket formar en kiasm i sju steg med centrum kring vers 5. Den sista bokstaven i vers 1, 2a, 2b och 3c är JHVH – Herrens personliga namn. Det numeriska värdet för dessa fyra bokstäver är 10 (jod), 5 (he), 6 (vav) och 5 (he). Summan ger talvärdet 26, vilket är samma nummer som antal ord för dessa fyra rader (vers 1-3)! Totalt nämns JHVH sju gånger, och med denna bibelkod blir det totalt åtta gånger.
Det finns även ett alfabetiskt mönster av halva alfabetet, från den första bokstaven alef i vers 2 till den elfte bokstaven kaf i vers 8. Dock bryts mönstret i vers 4b (zajin) och 6a (jod). I vers 7 återfinns jod efter prefixet vav (och). Följande stycken i GT har alfabetiska mönster, se Ps 9-10; 25; 34; 37; 111; 112; 119; 145; Klag 1; 2; 3; 4; 5:19-20; Ords 31:10-31.]
א – alef
Gud(El)
är nitälskande [låter inte dela sin plats med avgudar, se 2 Mos 20:5; 34:14]
och en hämnare
är Herren (Jahveh).
En hämnare är Herren (Jahveh)
och full av vrede.
En hämnare är Herren (Jahveh) mot sina ovänner,
och han har sparat sin vrede till sina motståndare.
3 Herren (Jahveh) är tålmodig (sen till vrede) [2 Mos 34:6] och stor i kraft
och ska förvisso rensa ut de skyldiga.
ב – bet
I virvelvinden och i stormen har han sin väg,
molnen är dammet runt hans fötter.
[Ps 68:5; 104:3; Dan 7:13; Matt 24:30; 26:64; Upp 1:7]
ג – gimel
4 Han tillrättavisar havet och gör det torrt [Ps 106:9; Matt 8:26; Luk 8:24]
och torkar upp alla floder.
ד – dalet
Han tynar bort(hebr. daev). Bashan [Golanhöjderna] och [bergskedjan] Karmel
och Libanons blommor torkar bort.
[Vissa manuskript har vissnar (hebr. umelal) i båda raderna, medan några har ”tynar bort” (hebr. daev) som börjar på dalet.]
ה – he
5 Bergen skakar för honom
och kullarna smälter bort.
ו – vav
Lyfter sig gör jorden i hans närvaro,
världen och allt som bor därpå.
[ז – zajin]
6 Vem kan stå (bestå) inför hans harm(vredesord)?
Vem kan stå ut med (uthärda) hans brinnande vrede?
[Här bryts det alfabetiska mönstret. Det första ordet ”inför” börjar på lamed, och det andra ordet är zaam som börjar på bokstaven zajin.]
ח – chet
Hans raseri är som en eld som kommit lös
och klipporna rämnar (bryts sönder) inför honom.
ט – tet
7 God är Herren (Jahveh),
ett värn (starkt skydd; en säker fästning) på nödens (olyckans) dag [i svårigheter] [Ps 37:39; 50:15].
[י – jod]
Och han känner(hebr. jada)
dem som tar sin tillflykt [sätter sitt hopp och sin förtröstan] till honom.
[כ – kaf]
8 Men med en störtflod [som flödar över],
ska han göra ett fullständigt slut(hebr. kalah) på hennes plats [förinta Nineve],
och mörker ska förfölja (jaga) hans fiender.
[Här i vers 8 slutar det alfabetiska mönstret. Den tionde bokstaven jod återfinns i vers 7b i huvudordet ”känner”, men prefixet vav (används). Den elfte bokstaven kaf återfinns i ordet ”fullständig förödelse” i vers 8b. Placeringen gör att den inledande frasen ”med en störtflod” skulle kunna kopplas till föregående vers. De två orden är ordagrant ”och-med-flod överflöda” och då formar det en parallell till ”känna” och att Herren fullständigt omsluter dem som tar sin tillflykt till honom.]
Fullständig förgörelse – mem, lamed och alef
9 Vad [hebr. ma] tänker ni ut mot Herren (Jahveh)?
Till fullbordan (ett slut – hebr. kalah) ska han göra [Nineve].
Den ska inte resa (hebr. lo-taqom) sig (återkomma) en andra gång
– olyckan (nöden) [lidandet och nöden orsakat av Assyrien].
10 För även om de är som en taggig risbuske
som i ett drucket tillstånd fyllda med starka drycker –
Uppslukade (hebr. achal) är de [fienderna]
som kruttorrt fnöske – fullständigt (hebr. male)!
[Här ger texten uttryck för en så total förstörelse redan från första tillfället, att det inte finns något kvar att fördärva, och därför behöver inte olyckan drabba en andra gång, då allt redan är borta. Dryckenskap används bildligt för nederlag i strid, se Jes 49:26; Jer 25:27; 51:21, och återkommer i Nah 3:11.
Versens sista ord (hebr. male) består av tre bokstäver: mem, lamed och alef. Exakt dessa bokstäver återfinns i begynnelsebokstäverna i de inledande orden i denna sektion (vers 9-10; ma, lo och achal). Sista ordet – fullständigt – tillsammans med mönstret förstärker en fullständig förgörelse.]
Profetiska ord till Assyrien och Juda
Nineve på väg mot sin undergång
[I resten av kapitel 1 följer nu profetiska ord om dom för Assyrien och räddning för Juda. Nineve plundrades och brändes 612 f.Kr. av allierade styrkor från Persien, Medien och Babylon.]
11 Från dig [Nineve] kommer han fram som ger onda råd mot Herren (Jahveh),
som är en rådgivare i ondska.
12 Så säger Herren (Jahveh):
”Fastän de är vid full styrka, ja, de är många,
så ska de bli nedslagna och försvinna bort,
och även om jag har plågat dig
ska jag inte plåga dig mer.
13 Nu ska jag bryta sönder oket från dig
och jag ska slita dina band (som bundit dig) i bitar.”
Dom mot Nineves kung
14 Herren (Jahveh) har gett befallning om dig [kungen i Nineve]:
”Ditt namn ska inte spridas vidare (sås ut som säd).
Från dina avgudars hus
ska jag hugga av dina snidade och metallpläterade avgudabilder.
Jag ska ställa i ordning din grav
för du har blivit värdelös (förbannad).”
Befrielse för Juda
15 På bergen syns hans fötter,
han som kommer med goda nyheter och förkunnar frid (shalom, all slags välgång)!
”Fira dina fester Juda,
kungör dina löften,
för de onda ska inte längre komma nära dig,
de är helt borthuggna.”
[Denna vers är en nyckelvers i Nahum! Profeten Jesaja använder liknande ord om hur de tillfångatagna judarna ska återvända från exilen i Babylon till Juda, se Jes 52:7. I den grekiska översättningen Septuaginta används ordet ”euangelizo”, från vilket vi har fått ordet ”evangelist”! Här anar vi också hur Gud proklamerar sin frid – shalom – till alla folk i alla tider!]