Knjiga proroka Amosa.
7.
Ovo mi je pokazao Gospod Bog. Gle, sazdao je skakavce kad prolećni usevi počinju da niču. I gle, to su usevi nakon carske kosidbe! 
I tako su popasli sve bilje po zemlji, a ja sam rekao: „O, Gospode Bože, molim te oprosti! Ali, kako će se dići Jakov kad je tako nejak?“ 
Gospod se sažalio zbog ovog. „Neće tako biti“ – rekao je Gospod. 
Ovo mi je pokazao Gospod Bog. Gle, Gospod Bog je pozvao oganj da sudi i on proguta golemi bezdan i proguta polje. 
A ja sam rekao: „O, Gospode Bože, molim te oprosti! Ali, kako će se dići Jakov kad je tako nejak?“ 
Gospod se sažalio zbog ovog. „Neće ni ovo tako biti“ – rekao je Gospod. 
Ovo mi je pokazao Gospod Bog. Gle, Gospod je stajao na zidu pravljenom po visku, a u ruci mu je bio visak. 
I rekao mi je Gospod: „Amose, šta vidiš?“ Odgovorio sam: „Visak.“ Gospod uzvrati: „Evo, postavljam visak usred svog naroda Izrailja i više im ne popuštam. 
Opusteće Isakove uzvišice i svetilišta Izrailjeva će se srušiti. A ja ću mačem da ustanem na dom Jerovoamov.“ 
Amasija, sveštenik iz Vetilja, je poručio Jerovoamu, caru Izrailja: „Znaš, protiv tebe se urotio Amos usred doma Izrailjevog. Zemlja ne može da trpi njegove reči! 
Evo šta kaže Amos: ’Jerovoam će skončati od mača, a Izrailj iz svoje zemlje sigurno ide u izgnanstvo.’“ 
Amasija je rekao Amosu: „Odlazi, videoče! Beži u Judinu zemlju pa tamo jedi hleba i prorokuj! 
A u Vetilju ne smeš više da prorokuješ jer je ovo carevo svetilište i prestonica suverena.“ 
Amos je odgovorio Amasiji rečima: „Nisam bio ni prorok ni prorokov sin. Bio sam stočar i divlje smokve sam gajio. 
Gospod me je uzeo od stada i rekao mi je Gospod: ’Idi, prorokuj Izrailju, mom narodu.’ 
I sada čuj Gospodnju reč: ti kažeš: ’Ne prorokuj protiv Izrailja i ne žvali protiv doma Isakovog.’ 
Zato ovako kaže Gospod: ’Žena će ti postati gradska bludnica, a sinovi tvoji i tvoje ćerke će pasti od mača. Tvoje će se imanje užetom premeriti i razdeliti, a ti ćeš umreti na nečistom tlu. A Izrailj će sigurno iz svoje zemlje otići u izgnanstvo.’“ 
