1. Knjiga o carevima.
15.
U osamnaestoj godini carevanja Jerovoama, sina Navatovog, Avijam se zacario nad Judom. 
On je vladao tri godine u Jerusalimu. Majka mu se zvala Maha, ćerka Avesalomova. 
On je sledio sve grehe koje je njegov otac učinio pre njega. Srce mu nije bilo predano Gospodu, Bogu njegovom, kao što je bilo srce njegovog praoca Davida. 
Ipak, radi Davida mu je Gospod, Bog njegov, dao svetiljku u Jerusalimu, podigavši njegovog sina posle njega i sačuvavši Jerusalim. 
Jer, David je činio što je pravo u očima Gospodnjim i nije se odvratio od ničega što mu je zapovedio sveg svog života, osim u slučaju Urije Hetita. 
Rat se vodio između Rovoama i Jerovoama sveg veka Avijamovog. 
Ostatak Avijamovih dela, i sve što je učinio, nije li to zapisano u Knjizi dnevnika careva Judinih? Avijam i Jerovoam su ratovali između sebe. 
Kad se Avijam upokojio sa svojim precima, sahranili su ga u Davidovom gradu. Njegov sin Asa se zacario umesto njega. 
Dvadesete godine Jerovoamovog carevanja nad Izrailjem, Asa je postao car nad Judom. 
Vladao je četrdeset godina u Jerusalimu. Majka mu se zvala Maha, ćerka Avesalomova. 
Asa je činio što je pravo u očima Gospoda, kao njegov praotac David. 
On je proterao hramske bludnike iz zemlje i odstranio sve idole koje su njegovi preci načinili. 
On je takođe i svoju majku Mahu uklonio s položaja carice majke, jer je načinila odvratne Aštartine stupove. Asa je posekao stupove i spalio ih u dolini Kidron. 
No, iako nije uklonio uzvišice, Asino srce je bilo u potpunosti verno Gospodu sveg njegovog života. 
On je doneo u Dom Gospodnji stvari koje je njegov otac posvetio: srebro, zlato i posuđe. 
Između Ase i Vase, izrailjskog cara, vodio se rat u sve njihove dane. 
Izrailjski car Vasa je krenuo protiv Jude utvrdivši Ramu, da bi sprečio svakoga da dolazi ili odlazi od Ase, cara Judinog. 
Tada je Asa uzeo sve srebro i zlato što je ostalo u riznici Doma Gospodnjeg i u riznici carskog dvora, i predao ih svojim slugama. Car Asa ih je, zatim, poslao Ven-Adadu, sinu Tavrimonovom, sinu Esionovom, aramejskom caru koji živi u Damasku, poručivši: 
„Neka bude savez između mene i tebe, kao između mog oca i tvog oca. Evo, šaljem ti dar, srebro i zlato; dođi i poništi svoj savez sa Vasom, carem izrailjskim, da bi otišao od mene.“ 
Ven-Adad je poslušao Asu, pa je poslao svoje vojne zapovednike da napadne izrailjske gradove. Osvojio je Ijon, Dan, i Avel Vet-Mahu, te sav Hineret i svu zemlju Neftalimovu. 
Kad je to čuo Vasa, prestao je da utvrđuje Ramu, te se vratio u Tersu. 
Tada je car Asa sazvao sve Judejce, bez izuzetka, pa su odneli iz Rame sve kamenje i drvo, koje je Vasa upotrebio za gradnju. S njima je car Asa utvrdio Gavaju Venijaminovu i Mispu. 
Ostala Asina dela, svi njegovi ratni pohodi, i sve što je uradio, nije li to zapisano u Knjizi dnevnika Judinih careva? Međutim, u starosti su mu obolele noge. 
Kad se Asa upokojio sa svojim precima, sahranili su ga s njegovim precima u Davidovom gradu. Na njegovo mesto se zacario njegov sin Josafat. 
Nadav, sin Jerovoamov, počeo je da vlada u drugoj godini Ase, cara Judinog. Vladao je dve godine nad Izrailjem. 
On je činio što je zlo u očima Gospodnjim; išao je stopama svoga oca, čineći njegov greh na koji je naveo Izrailj. 
Protiv njega se urotio Vasa, sin Ahijin, od Isaharovog doma; Vasa ga je ubio kod Givetona filistejskog, dok su Nadav i sav Izrailj opsedali Giveton. 
Vasa ga je ubio u trećoj godini Ase, cara Judinog, i zacario se na njegovo mesto. 
Čim se zacario, pobio je sav dom Jerovoamov. Nije ostavio ni žive duše Jerovoamu, dok sve nije istrebio, prema reči koju je Gospod rekao preko svoga sluge Ahije Silomljanina, 
zbog greha koje je Jerovoam učinio i na koji je naveo Izrailj, izazivajući gnev Gospoda, Boga Izrailjevog. 
Ostala Nadavova dela i sve što je učinio, nije li to zapisano u Knjizi dnevnika careva izrailjskih? 
Asa i Vasa, car izrailjski, ratovali su između sebe sveg njihovog veka. 
U trećoj godini Ase, cara Judinog, zacario se Vasa, sin Ahijin, nad svim Izrailjem u Tersi. Vladao je dvadeset četiri godine. 
Činio je što je zlo u očima Gospodnjim; išao je stopama Jerovoamovim, čineći njegov greh na koji je naveo Izrailj. 
