Dela apostolska.
5.
I neki Ananija je sa svojom ženom Safirom takođe prodao svoje imanje. 
Međutim, on je u dogovoru sa svojom ženom zadržao deo novca, a ostalo predao apostolima. 
Tada mu je Petar rekao: „Ananija, zašto je Satana obuzeo tvoje srce, te si slagao Duhu Svetome i zadržao za sebe deo novca koji si dobio za svoje imanje? 
Zar imanje ne bi ostalo tvoje da ga nisi prodao? A kad si ga već prodao, zar novcem nisi mogao da raspolažeš kako si hteo? Zašto si u svom srcu odlučio da učiniš ovo? Ti nisi slagao ljudima, već Bogu.“ 
Čim je Ananija čuo ove reči, srušio se i umro. Veliki strah je obuzeo sve koji su to čuli. 
Tada su mladići ustali, umotali njegovo telo, izneli ga i sahranili. 
Oko tri sata kasnije dođe Ananijina žena Safira, ne znajući ništa o onome što se desilo. 
Petar je upita: „Da li ste za toliko novaca prodali vaše imanje?“ „Da, upravo za toliko“ – odgovori ona. 
Tada joj Petar reče: „Zašto ste se dogovorili da stavite na kušnju Duha Gospodnjeg? Evo, pred vratima su oni što su sahranili tvoga muža. I tebe će izneti.“ 
Ona istog trena pade do njegovih nogu i izdahnu. Kada su mladići ušli, zatekli su je mrtvu, pa su i nju izneli i sahranili je pored njenog muža. 
Veliki strah je obuzeo celu Crkvu i sve one koji su čuli o ovome. 
Preko apostola se događalo mnogo znakova i čuda u narodu. A verujući su se jednodušno okupljali u Solomonovom tremu. 
Niko se od ostalih nije usuđivao da im se pridruži, ali ih je narod veoma hvalio. 
Ipak, sve je više bilo muškaraca i žena koji su verovali u Gospoda. 
Tako su ljudi stavljali bolesnike na postelje i nosila i iznosili ih na ulice, ne bi li kako Petrova senka osenila koga od njih – dok on prolazi. 
Čak su i žitelji iz okoline Jerusalima donosili one koji su bili bolesni i opsednuti nečistim duhovima, i svi su bili izlečeni. 
Tada su se digli Prvosveštenik i sve njegove pristalice iz sadukejske stranke, i van sebe od zavisti, 
uhvatili apostole i bacili ih u javnu tamnicu. 
Međutim, anđeo Gospodnji je u toku noći otvorio vrata tamnice, izveo ih i rekao im: 
„Idite u hram i propovedajte sve o ovom novom životu.“ 
Kada su oni to čuli, ušli su u hram u ranu zoru i poučavali narod. U međuvremenu su došli Prvosveštenik i njegove pristalice, sazvali sastanak Velikog veća sa svim starešinama izrailjskog naroda, i naredili da se apostoli dovedu iz tamnice. 
Ali, kada su stražari otišli u tamnicu, nisu ih tamo zatekli, pa su se vratili i rekli: 
„Vrata ćelije su bila dobro zaključana, a stražari su stajali pred vratima. Ipak, kad smo otvorili vrata, nismo našli nikoga.“ 
Kad su zapovednik hramske straže i vodeći sveštenici čuli ovaj izveštaj, bili su u nedoumici, pitajući se šta je to moglo da se dogodi sa njima. 
Tada je neko došao i javio im: „Eno, oni ljudi koje ste juče bacili u tamnicu stoje u hramu i poučavaju narod!“ 
Tada je zapovednik hramske straže lično otišao sa stražarima i odveo apostole, ali ne prisilno, jer su se plašili da ih ljudi ne kamenuju. 
Kada su ih doveli, izveli su ih pred Veliko veće. Tada ih je Prvosveštenik upitao: 
„Zar vam nismo strogo zabranili da poučavate u Isusovo ime? A vi ste pak čitav Jerusalim napunili vašim učenjem i hoćete da svalite na nas krivicu za smrt tog čoveka.“ 
Petar i apostoli su im odgovorili: „Bogu se treba više pokoravati nego ljudima. 
Bog naših otaca je vaskrsao iz mrtvih Isusa, koga ste vi ubili prikovavši ga na drvo. 
Ali, Bog ga je uzvisio i postavio sebi s desne strane kao Kneza i Spasitelja, da bi Izrailju omogućio pokajanje i oproštenje greha. 
Mi smo svedoci svega toga, zajedno sa Duhom Svetim koga je Bog dao onima koji su mu poslušni.“ 
Kada su članovi Velikog veća čuli ovo, toliko su se razbesneli, da su naumili da ih ubiju. 
Ali tada je u Velikom veću ustao neki učitelj Zakona po imenu Gamalilo, farisej koga je sav narod poštovao, i zapovedio da se apostoli na kratko izvedu. 
Zatim im se obratio: „Izrailjci, dobro razmislite šta ćete učiniti s ovim ljudima. 
Pre nekog vremena pojavio se Tevda koji je tvrdio za sebe da je neko i nešto. Njemu se pridružilo četiri stotine ljudi, ali je on bio ubijen, a svi njegovi sledbenici su se razbežali, te je cela stvar propala. 
Posle ovoga, u vreme popisa, pojavio se Juda Galilejac i podigao narod na bunu. Ali i on je poginuo, a svi njegovi sledbenici su se razbežali. 
Zato vam sada savetujem da se okanete ovih ljudi i pustite ih da idu. Jer, ako njihov naum ili njihovo delovanje potiče od ljudi, to će propasti. 
No, ako to potiče od Boga, onda nećete moći da ih uništite, jer biste se tako pokazali kao oni koji se bore protiv Boga.“ Oni su se složili s njim, 
i kad su pozvali apostole naredili su da ih išibaju. Zatim su im zapretili da više ne propovedaju u Isusovo ime, pa su ih pustili. 
Apostoli su napustili Veliko veće radujući se što su bili udostojeni da podnesu sramotu radi njegovog imena. 
Ipak, nisu prestali da svakog dana u hramu i po kućama poučavaju i navešćuju Radosnu vest o Hristu Isusu. 
