Knjiga proroka Isaije.
48.
„Slušaj ovo, dome Jakovljev, koji se nazivate imenom Izrailjevim i koji ste izašli iz voda Judinih, koji se zaklinjete imenom Gospodnjim, spominjete Boga Izrailjeva ne u istini i ne u pravednosti. 
Jer po Svetom Gradu vi se nazivate i na Boga Izrailjeva vi se oslanjate, njegovo je ime: Gospod nad vojskama. 
Od početka, od davnina obaveštavam, iz mojih usta je izašlo i objaviću što se čini iznenada, i to se zbilo. 
Iako sam znao da si tvrdokoran, i da je vrat tvoj žila gvozdena, i da je čelo tvoje bronza; 
ipak sam ti već onda najavio, obavestio te pre nego se zbude; da ne rekneš: ’Moj kip to učini, i moj lik rezani i moj lik liveni to zapovediše.’ 
Čuo si, pogledaj sve to. Zar nećete objavljivati? I novo ćeš od sada slušati od mene, tajanstveno, što znao nisi. 
Sada je stvoreno, a nije od ranije i pre ovog dana, što ni čuo nisi; da ne rekneš: ’Gle, to sam već znao.’ 
Niti si čuo, niti si znao, niti se uši tvoje od pre otvoriše. Ta, znao sam da ćeš izneveriti i da su te nazvali otpadnikom čim si se rodio. 
Zbog imena svojega sputavam gnev svoj, i zbog časti svoje uzdržavam se prema tebi, inače bih te istrebio. 
Evo, pretopiću te, ali ne kao srebro; pročišćavam te u topionici nevoljničkoj. 
Zbog sebe, zbog sebe ću učiniti. Zar da se bogohuli? I slavu svoju drugom dati neću.“ 
„Čuj mene, Jakove, i Izrailju, koga sam pozvao: Ja jesam, ja sam Prvi, ja sam i Poslednji. 
Ruka je moja i zemlju utemeljila, a desnica moja nebesa je rasprostrla, kad ja njih pozovem, skupa će se postrojiti. 
Skupite se svi i poslušajte: Ko je od njih to najavio? Onaj koga Gospod voli volju njegovu će učiniti nad Vavilonom i nad potomstvom njegovim, Haldejcima. 
Ja, ja sam rekao, njega sam pozvao, njega vodio, i njegov put unapredio. 
Pristupite mi i poslušajte ovo: Nisam vam od početka u tajnosti govorio, i bio sam tamo kad se to događalo. A sad me šalje Gospodar Gospod i Duh njegov.“ 
Govori Gospod, Otkupitelj tvoj, Svetitelj Izrailjev: „Ja, Gospod Bog tvoj, učim te na dobrobit, upućujem te kojim ćeš putem ići. 
O, da si se pokorio mojim zapovestima, mir bi tvoj bio kao reka, i pravednost tvoja kao talasi morski. 
Potomstva bi tvojeg bilo kao peska, a poroda tvoga kao njegovih zrnaca. Ne bi se zatrlo i ne bi se izbrisalo ime njegovo pred licem mojim.“ 
Izađite iz Vavilona! Bežite iz Haldeje! Glasom uskliktalim blagoslovite; ovo objavljujte; to razglasite do kraja zemlje. Govorite: „Otkupio je Gospod svog slugu Jakova!“ 
I nisu bili žedni dok su išli pustošima, vodu im je iz stene natočio, i stenu je rascepio i voda je potekla. 
„Nema mira! – govori Gospod opakima. 
