Knjiga proroka Avakuma.
2.
Stajaću na svojoj straži, zauzeću mesto na bedemu. Stražariću da vidim šta će po meni reći i šta da mu odgovorim kada me ukori? 
I Gospod mi je uzvratio rečima: „Čitko zapiši objavu na ploče, da se lako čita. 
Jer ipak je ova objava za određeno vreme, žuri se kraju i ne obmanjuje. A ako i kasni, pričekaj, jer će sigurno doći. Doći će i neće zakasniti. 
Evo čoveka prkosnog! U njemu je duša nepravedna, a pravednik će živeti od svoje vere. 
Pa još i vino izneverava oholog čoveka i ne drži ga mesto kod kuće. Zinuo je kao Svet mrtvih. On je kao smrt i nikad mu dosta nije. On za sebe okuplja sve narode i sve ljude za sebe sabira. 
A neće li baš ti narodi, svaki od njih, da pokrenu priču, pesmu rugalicu i zagonetku o njemu? Reći će: ’Teško onome što sabira što mu ne pripada – i do kada tako misli – što je sebe nakrcao zalozima?’ 
Neće li se nenadano dići zajmodavci tvoji? Probudiće se oni pred kojima ćeš strepeti, pa ćeš ti njima postati plen. 
Zato što si mnoge narode poharao, poharaće tebe ostatak naroda. I to za krv ljudi, za nasilje nad zemljom, nad gradom i nad svima koji u njemu žive. 
Jao onom ko za svoju kuću nepoštenu dobit zgrće gramzivo, da bi u visini svoje gnezdo svio, da bi se spasao iz ruku propasti! 
Kući si svojoj sramotu naneo ubijanjem mnogih naroda i dušu svoju ogrešio. 
Jer će kamen iz zida vikati, svedočiće greda iz krova. 
Jao onome koji na krvi grad gradi i naselje osniva na nepravdi! 
Pazi, zar nije od Gospoda nad vojskama to što narodi rade za oganj i što se ljudi iscrpljuju nizašta? 
Jer će se zemlja ispuniti poznavanjem Gospoda, kao što je vodom ispunjeno more. 
Jao onome ko napija svoga bližnjeg, gnev svoj izliva i opija ga da bi mu gledao golotinju! 
Nasitićeš se sramotom više nego čašću. Pij sada i ti i pokaži svoju neobrezanost. Stići će te čaša u desnici Gospodnjoj i sramota će pokriti čast tvoju. 
Jer će te stići nasilje nad Livanom, istrebljenje životinja preplašenih, krv ljudi, nasilje nad zemljom, nad gradom i nad svima koji u njemu žive. 
Kakva je korist od lika koji je klesar isklesao, od livenog idola, učitelja laži? Jer onaj koji ga je napravio se pouzdaje u svoje delo, praveći neme idole. 
Jao onome koji drvetu govori: ’Budi se!’ I kamenu nemom: ’Podigni se!’ Taj li će da te poučava? Evo, optočen je zlatom i srebrom, ali u njemu nema daha.“ 
Ali Gospod je u svom hramu svetom. Tiho pred njim, zemljo sva! 
