Knjiga proroka Avakuma.
1.
Proroštvo koje je video prorok Avakum: 
O, Gospode, dokle da vapim za pomoć, a ti me ne čuješ! Vičem o nasilju, a ti ne spasavaš! 
Zašto daješ da gledam pokvarenost, da vidim nevolju? Razaranje i nasilje su pred očima mojim. Eno, i nasilje i nesloga se dižu. 
Zato Zakon gubi snagu, zato pravdi nikada nema mesta. Zlotvor opkoljava pravednika i zato ima mesta za pravdu iskvarenu. 
„U narode pogledajte, čudite se i divite, jer, evo, učiniću nešto u vaše dane, u šta ne biste verovali da vam ko ispriča. 
Jer, evo podižem Haldejce, surov i nagao narod da širom zemlje osvaja tuđa naselja. 
Strahovit je i užasan; on odlučuje šta je pravda, a šta dostojanstvo. 
Konji su im hitriji od risova i svirepiji od vukova u sumrak. Konjanici im galopiraju, dolaze izdaleka njihovi konjanici; lete, obrušavaju se kao lešinar što bi da ždere. 
Svi dolaze zbog nasilja, horde su im okrenute istoku, a zarobljenike sakupljaju kao da su pesak. 
On se ruga i carevima i sa vladarima se šegači. Svakom se utvrđenju smeje dok zemljane nasipe pravi i osvaja ih. 
Kao vetar tada zaviori i mine, ali kriv je taj kome je božanstvo njegova snaga.“ 
O, Gospode, zar ti nisi od davnina, moj Bože sveti? Nećemo mi umreti! O, Gospode, za sud si ih odredio. O, Steno, za prekor si ih učvrstio. 
Prečiste su oči tvoje da bi zlo promatrale, ti pakost ne možeš da gledaš. Zašto onda trpiš nevernike, ćutiš dok zlikovac proždire pravednijeg od sebe? 
Stvorio si ljude kao ribe u moru i kao gmizavce što vladara nemaju među sobom. 
I on ih sve udicom vadi, vuče ih svojom mrežom i u mrežu ih skuplja. Zato se i raduje i likuje. 
Zato svojoj mreži žrtvuje, pali tamjan mreži svojoj, jer mu ona daje mastan obrok i obilje hrane. 
I hoće li zbog toga da prazni mrežu svoju, da istrajno satirate narode bez zadrške? 
