Psalam.
72.
Solomonu. O, Bože, propise svoje caru podaj i pravednost svoju sinu carevome! 
Nek narodu tvome on pravedno sudi i siromasima prema propisima. 
Neka gore narodu mir donesu i brda pravednost. 
On će siromasima da sudi, deci ubogih pobedu daće i skršiće tlačitelja. 
Bojaće te se ljudi dok je sunca i meseca, od roda do roda. 
Spustiće se kao kiša na košenu travu i poput pljuskova natapaće zemlju. 
U njegovim danima procvetaće pravednik i obilje mira dok meseca bude bilo. 
Vladaće od mora do mora i od reke do krajeva gde zemlja prestaje. 
Kleknuće pred njim pustinjska plemena, protivnici njegovi lizaće prašinu. 
Prineće mu prinos carevi tarsiski i ostrvski; carevi Save i Seve danak će da daju. 
Pokloniće mu se svi carevi, svi narodi služiće mu. 
Jer on će da izbavi ubogog što za pomoć vapi, i siromaha bez pomoći niotkuda. 
Poštedeće slabog i ubogog, živote ubogih spasti. 
Od tlačenja i nasilja život njihov otkupiće, očima njegovim krv njihova dragocena će biti. 
Živ nek bude! Nek mu daju od zlata savskoga; neka stalno za njega se mole, od jutra do sutra blagosiljaju ga. 
Nek pšenicom obiluje zemlja, nek se rod njegov povija na vrhu gora, kao na Livanu; nek procveta narod iz gradova ko trava zemaljska. 
Njegovo ime nek bude doveka, neka traje dokle je i sunca. Nek u njemu svi narodi blagoslove se i blaženim nek ga nazivaju. 
Blagosloven bio Gospod Bog, Bog Izrailja, on jedini čudesa čini. 
I blagosloveno doveka bilo njegovo slavno ime, nek svu zemlju slava mu ispuni. 
Dovršiše se molitve Davida, sina Jesejevog. 
