Priče Solomonove.
25.
I ovo su Solomonove mudre priče koje su prepisali ljudi Jezekije, Judinog cara: 
Božija je slava da sakriva stvari, a caru je slava da stvar istražuje. 
Nebo je visoko, zemlja je duboka, a i srca carska niko ne istraži. 
Ukloni sa srebra zguru i eto ga čanak za kovača: 
ukloni zloga od cara i u pravdi presto njegov utvrđen će biti. 
Pred carem se ne veličaj i ne stoj na mestu velikaša; 
jer je bolje da ti kaže – „Gore dođi!“ – nego da te ponizi pred plemićem. A to što su ti oči videle 
ne dovodi žurno na suđenje, jer šta ćeš kada te na kraju posrami bližnji tvoj? 
Reši spor sa bližnjem svojim i tajnu drugoga ne otkrivaj; 
da te ne bi osramotio onaj koji sluša i zao glas ostao na tebi. 
Blagovremeno kazana reč je poput zlatnih jabuka u srebrnim činijama. 
Minđuša zlatna i ukras od čistog zlata je ukor mudrog onome koji sluša. 
Kao studen snega na dan žetve je verni glasnik onom ko ga šalje – osvežava dušu svoga gospodara. 
Poput oblaka i vetra bez kiše čovek je što se hvali darom nedarovanim. 
Strpljivošću se nagovara vladar, a i jezik blagi može kost da slomi. 
Kad nađeš med, jedi dok se ne najedeš, jer ćeš ga povratiti ako se prejedeš. 
Neka ti je noga retko u kući bližnjeg tvoga, da te se ne zasiti i ne zamrzi te. 
Poput buzdovana, mača i strele oštre je čovek koji svedoči protiv bližnjeg svoga, a lažov je. 
Zub pokvaren i klecava noga je poverenje u izdajnika u danu nevolje. 
Kao čovek što haljinu skida po zimskome danu i kao sirće na šalitri, takav je onaj koji pesme peva srcu žalosnome. 
Ako je tvoj neprijatelj gladan, nahrani ga, i ako je žedan, napoj ga vodom. 
Jer ako tako činiš, zgrnućeš žar ugljeni na njegovu glavu, a Gospod će da ti plati. 
Severac kišu donosi, a jezik ogovarački srdita lica. 
Bolje je sedeti na uglu krova nego sa ženom svadljivom u zajedničkoj kući. 
Što je studena voda duši iznurenoj, to je dobra vest iz daleke zemlje. 
Zamućen izvor i bunar zarušeni je pravednik što tetura pred nepravednikom. 
Nije dobro preždrati se meda i ljudima na čast nije da čast svoju traže. 
Grad provaljen i bez zida je čovek koji ne zna sebe samog da obuzda. 
