Knjiga proroka Jeremije.
30.
Reč koja je Jeremiji došla od Gospoda: 
„Ovako kaže Gospod, Bog Izrailja: ’Zapiši sebi u knjigu sve reči koje ti objavljujem. 
Jer, evo, dolaze dani – govori Gospod – kada ću da vratim iz izgnanstva moj narod, Izrailj i Judu. Gospod kaže: dovešću ih u zemlju koju sam dao njihovim precima i oni će je zaposesti.’“ 
A ovo je poruka koju je Gospod objavio Izrailju i Judi: 
„Ovako kaže Gospod: ’Čuli ste strašne, grozne vapaje, a mira nema!’ 
Raspitajte se i razmotrite: Da li muškarac rađa? Pa kako onda vidim da se svako muško drži za bedra, kao porodilja, da su svima lica izobličena od bledila! 
Jao! Velik će biti taj dan i nema takvog. Biće to vreme nevolje za Jakova, ali i od nje će biti spasen. 
I toga dana – govori Gospod nad vojskama – slomiću mu jaram s vrata, pokidaću mu okove i neće više služiti tuđincima. 
Služiće Gospodu, svome Bogu, i svome caru Davidu koga ću im podignuti. 
A ti se ne plaši, slugo moj Jakove – govori Gospod – ne strahuj, Izrailju, jer te ja spasavam izdaleka; iz zemlje njihovog izgnanstva vraćam tvoje potomke. I Jakov će se vratiti, biće spokojan i siguran jer ga niko neće plašiti. 
Jer sam ja s tobom – govori Gospod – da te spasem. Ja ću da istrebim sve narode gde sam te rasejao, ali tebe neću da istrebim. Tebe ću pravedno da pokaram i neću te ostaviti nekažnjenog. 
Jer ovako kaže Gospod: ’Prelom je tvoj neizlečiv i teška je tvoja rana! 
Niko te ne brani i za tvoju ranu nema leka što ti zdravlje nosi! 
Svi ljubavnici tvoji su te zaboravili i nije ih briga; jer sam te oborio naletom neprijatelja i kaznom okrutnoga zbog tvojih velikih krivica i mnogih greha tvojih. 
Zašto plačeš zbog svog loma? Bol je tvoj neizlečiv zbog tvojih velikih krivica i mnogih tvojih greha. A sve to ja sam ti učinio. 
I zato će biti progutani svi ti što tebe gutaju. Svi tvoji neprijatelji, baš svi će otići u ropstvo. Oni koji te pljačkaju biće opljačkani, a one koji te plene u plen ću da pretvorim. 
Jer ti ja zdravlje donosim i lečim te od svih rana – govori Gospod. Jer, zvali su te ’Oterana’, ’Sion za koji nikog više nije briga.’ 
Ovako kaže Gospod: ’Evo, vratiću izgnane Jakovljevih šatora i smilovaću se na njihova prebivališta! Obnoviću grad na njegovim ruševinama i dvor će da počiva gde mu je i mesto. 
Iz njih će se čuti zahvaljivanje i povik radosnih. Umnožiću ih i neće biti neznatni; učiniću ih časnim i poniženi neće biti. 
Njihove će dece biti kao nekad davno, a njihova će zajednica preda mnom biti osnovana. I ja ću da kaznim sve njihove tlačitelje. 
Od njega će poteći vladar njihov, njihov će vođa od svojih izaći. Ja ću ga privući i on će mi pristupiti. Jer, ko je taj što bi srcem i pomislio da mi drugačije pristupi – govori Gospod. 
I vi ćete biti meni narod a ja vama biću Bog.“ 
Evo vihora gneva Gospodnjeg! Kovitla vihor nad glavom zlikovaca, baš kovitla. 
Gospodnji usplamteli gnev neće uminuti dok ne ispuni i dok ne uradi po naumima svog srca. A to ćete shvatiti u poslednjim danima. 
