Psalam.
106.
Slavite Gospoda! Hvalite Gospoda jer je dobar, jer je milost njegova doveka. 
Ko će da iskaže silna Gospodnja dela, da mu svu slavu razglasi? 
Blago onima što se drže pravde, onima što uvek postupaju pravedno. 
Seti me se, o, Gospode, kada si milostiv svom narodu; u spasenju svome i mene se seti; 
da vidim napredak tvojih izabranih, da se radujem u radosti naroda tvoga i hvalim se sa tvojim nasledstvom. 
Zgrešili smo kao preci naši; učinili smo nepravdu, skrivili smo! 
Naši preci u Egiptu nisu razumeli čudesa tvoja, nisu spominjali tvoju veliku milost, pa su se pobunili kraj mora, kraj Crvenog mora. 
A on ih je izbavio zarad svog imena, da bi silu svoju pokazao. 
Zapretio je Crvenom moru i ono je presušilo, pa ih je vodio dubinama kao po pustinji. 
Spasao ih je od ruke mrzitelja, otkupio iz ruke dušmana. 
I vode su preplavile njihove krvnike, niko od njih preostao nije. 
Tada su poverovali njegovim rečima i pevali mu hvalospeve. 
Ali brzo su mu dela zaboravili, na savet njegov čekali nisu. 
U pustinji ih spopade žudnja, u pustari su iskušavali Boga. 
I on je dao kako su tražili, ali im je duše razboleo. 
U taboru su zavideli Mojsiju i Aronu, svecu Gospodnjem. 
Na to se zemlja raspukla, progutala je Datana i zatrpala Avironovu družinu. 
Buknula je vatra u družini, suknuo je plamen na zlobnike. 
Na Horivu izlili su tele, klanjali se livenom idolu; 
zamenuli su Slavu svoju za lik vola koji pase travu! 
Zaboravili su Boga, svog izbavitelja, koji je u Egiptu velika učinio dela; 
čudesa u Hamovoj zemlji i strahote na Crvenom moru. 
Rekao je da bi ih istrebio, da njegov izabranik Mojsije nije stao pred njega u procep, i odvratio njegov razorni gnev. 
Prezreli su zemlju milu i nisu verovali njegovoj reči. 
Gunđali su u svojim šatorima i glas Gospodnji slušali nisu. 
A on im se zakleo da će ih pobiti u pustinji; 
da će im pobiti decu među narodima i raseliti po zemljama. 
Ali oni su se priklonili Val-Fegoru i jeli žrtve za mrtve. 
Svojim su ga postupcima na gnev izazvali pa je pošast buknula među njima. 
Ali ustao je Fines da posreduje i pošast je stala. 
To mu se uračunalo kao pravednost kroz sva pokolenja, doveka. 
Gnevili su ga i na vodama Merive, pa je i Mojsije zbog njih nastradao; 
jer su mu duh razdražili pa je nepromišljeno govorio usnama svojim. 
Nisu istrebili narode za koje im je Gospod zapovedio. 
Pomešali su se s narodima, naviknuli na njihova dela. 
Služili su njihovim idolima i oni su im postali zamka. 
Žrtvovali su svoje sinove i svoje ćerke zlodusima. 
Prolivali su nevinu krv, krv svojih sinova i svojih ćerki koje su žrtvovali idolima Hanana; krvlju su opoganili zemlju. 
Oskrnavili su se delima svojim, odali se bludu postupcima svojim. 
Tada je planuo gnev Gospodnji na njegov narod, zgadilo mu se njegovo nasledstvo. 
Predavao ih je u ruke naroda pa su nad njima vladali oni što ih mrze; 
tlačili ih njihovi dušmani, ponizili pod njihovom vlašću. 
Mnogo puta ih je izbavljao, ali su bili buntovnih namera, pa su propadali u svojim krivicama. 
Ali on bi ih pogledao u njihovoj muci, čuo bi im preklinjanje; 
pa se zbog njih podsetio svog saveza i sažalio po velikoj milosti svojoj. 
Čak je učinio da im se smiluju svi tlačitelji njihovi. 
Spasi nas, Gospode, Bože naš, skupi nas od naroda, da hvalimo tvoje sveto ime, da se dičimo tvojom slavom. 
Blagosloven da je Gospod, Bog Izrailjev, od veka do veka. I sav narod neka kaže: „Amin.“ Slavite Gospoda! 
