Knjiga proroka Isaije.
30.
Teško sinovima odmetničkim! – govori Gospod. Oni provode namere što nisu od mene, sklapaju saveze što nisu po Duhu mom; i greh na greh gomilaju. 
Krenuli su u Egipat dole, a nisu pitali šta ću ja reći; da uteknu u utočište faraonsko, i da se uzdaju u senku egipatsku. 
Utočište faraonsko biće im na sramotu, i uzdanje u senku egipatsku na porugu. 
Ta glavari njegovi već su u Soanu, poslanici njegovi stigli su u Hanes: 
svi će se posramiti nad narodom beskorisnim, neće im biti na pomoć ni na korist, već na sramotu, pa i za ukor.“ 
Proroštvo protiv životinja negevskih: Kroz zemlju nevolje i bede, lavice i lava koji riču, ljute guje i krilate zmije ognjene, nose oni blaga svoja na leđima mladih magaraca, i bogatstva svoja na grbama kamila – nose ga narodu beskorisnom. 
Zato što je egipatska pomoć prazna i ništavna, zbog toga sam ih nazvao: „Iznemogla Rava.“ 
Sad dođi, upiši na ploči pred njima i zabeleži u knjizi, te da ostane za budućnost, za vek vekova; 
jer ovo je narod odmetnički, sinovi lažljivi, sinovi koji neće da slušaju Zakon Gospodnji. 
Oni govore vidovitima: „Okanite se viđenja!“, a videocima: „Ne prorokujte nam poštenje! Govorite što je nama ugodno! Prorokujte nam privide! 
Zastranite s puta, skrenite sa staze, uklonite nam sa očiju Svetitelja Izrailjeva!“ 
Zato Svetitelj Izrailjev govori: „Zato što reč ovu prezirete, a oslanjate se na opakost i prevaru, i na njih se podupirete, 
zato će vam ta krivica biti kao pukotina, što se izbočila na zidu visokom, koji će se srušiti iznenada, u trenutku, 
i srušiće se kao što se ruši sud grnčarski, razbije se i niko ga ne žali, te među krhotinama njegovim ni ulomak se ne nađe, da se uzme žeravica sa ognjišta ili zagrabi voda sa studenca.“ 
Jer govori Gospodar Gospod, Svetitelj Izrailjev: „U pokajanju i spokojstvu bićete spaseni; u smirenosti i osloncu vaša je sila; ali vi niste hteli. 
Rekli ste: ’Ne, jer ćemo na konjima pobeći.’ Zato ćete bežati. ’Jahaćemo onda u galopu.’ Zato će vaši gonioci brži biti: 
vas hiljadu bežaće kad jedan podvikne; kad podviknu petorica, trkom ćete bežati, dok od vas ne ostane kao kolac na vrhu gore ili kao oznaka na brdu.“ 
Ipak, Gospod čezne da vam se smiluje, i zato čezne da vas oblagodati, jer Gospod je Bog pravedni. Blago svima koji čeznu za njim. 
O, narode sionski, koji stanuješ u Jerusalimu. Nemoj nikako plakati. On će jamačno biti naklonjen glasu vapaja tvojega. Čim te čuje, odgovoriće ti. 
I Gospodar će vam dati hleb patnički i vodu nevolje, pa se više neće kriti tvoji učitelji, i tvoje će oči gledati učitelje tvoje. 
I uši tvoje slušaće reč iza leđa tvojih gde se govori: „To je put, njime idite!“, bilo da skrećete nadesno ili nalevo. 
Tada ćeš smatrati nečistima svoje kumire posrebrene i svoje idole zlatom optočene. Odbacićeš ih kao izliv ženski i reći ćeš: „Napolje!“ 
Tada će dati kišu tvom semenu što poseješ na njivi, a hleb što će ga njiva roditi biće obilat i hranljiv. Stoka tvoja će pasti u onaj dan, po prostranim pašnjacima. 
Volovi i magarci koji služe za njivu ješće osoljenu hranu, ovejanu lopatom i rešetom. 
I na svakoj gori i na svakoj uzvišici biće potoka i tokova, u dan silnoga pokolja kad se kule budu rušile. 
Tada će mesečina biti kao sunčeva svetlost, a sunčeva svetlost će biti sedam puta jača, kao svetlost sedam dana – u dan kad Gospod zavije prelome narodu svome, i izleči rane udaraca njegovih. 
Gle, Gospod lično iz daleka dolazi, gnev njegov gori, breme biva otežano. Usne njegove jarosti su pune, jezik mu je vatra što proždire, 
a Duh je njegov kao potok nabujali, što se do grla popeo. On dolazi da svetinu prorešeta rešetom pogubnim, i da postavi uzde zavodljive u čeljust narodima. 
Pesma će vam biti kao u pretprazničkim noćima, kad su srca vesela kao kod onog koji ide uz zvuke frule da dođe na Goru Gospodnju, na Stenu Izrailjevu, 
i začuće se veličanstveni glas Gospodnji, i pokazaće se udar ruke njegove u jarosnom gnevu, u vatri što proždire, iz provale oblaka i oluje, i iz grada koji je kao tucanik, 
jer od glasa Gospodnjeg prepašće se Asirac, šibom kojom on šiba. 
I kad god udari palica određena kojom će se Gospod odmoriti na njemu, s bubnjevima i harfama, u borbenim pokličima, protiv njega on se bori. 
Već je pripravljen Tofet, upravo je spreman za cara, mnogo vatre i mnogo drva. On je produbio, proširio lomaču za njega, povećao vatru i drva. Dah Gospodnji je kao potok od sumpora, razgara se na njemu. 
