Priče Solomonove.
4.
Deco, poslušajte očev prekor i budite pažljivi da se naučite iz pouke. 
Jer ja vam dobar savet dajem, stoga ne zapostavljajte pouku moju. 
Jer ja sam bio očev sin i mili jedinac majke svoje. 
On me je učio i govorio mi: „Neka ti srce prione čvrsto uz reči moje, drži se mojih zapovesti i živećeš. 
Stiči mudrost! Stiči razumevanje! Ne zaboravljaj i ne otuđuj se od onoga što ti kazujem. 
Ne napuštaj mudrost i ona će te čuvati, voli je i braniće te. 
Mudrost je najvažnija! Stiči mudrost! Sa svom svojom stečevinom ti stiči razumevanje. 
Uzdiži je i uzdignuće te, veličaće te jer si je prigrlio. 
Prelepi venac će ti staviti na glavu, daće ti slavnu krunu.“ 
Sine moj, poslušaj i prihvati reči moje i mnogo će godina života tvoga biti. 
Upućujem te putem mudrosti i pravednim te stazama vodim. 
Noge ti neće klecati dok hodaš i nećeš posrtati dok budeš trčao. 
Drži se opomene i ne napuštaj je. Brani je, jer ti je ona život. 
Ne idi stazom pokvarenjaka i ne sledi put zlikovaca. 
Kloni ga se i ne idi njime, okreni se od njega i idi dalje! 
Jer oni ne spavaju ako zlo ne nanesu, san im je ukraden ako koga ne sapletu. 
Jer oni jedu hleb bezakonja i nasilja vino piju. 
A staza je pravednika poput svetla zore koje osvaja i svetli dok dan ne osvane. 
Dok je staza pokvarenih mračna, pa oni i ne znaju o šta se sve spotiču. 
Sine moj, pazi na moje reči i prikloni uho svoje kazivanjima mojim. 
Neka se ne odmiču od očiju tvojih i čuvaj ih usred srca svoga. 
Jer su one život onima što ih nađu i zdravlje su celom telu njihovome. 
Od svega što se čuva ti najviše čuvaj srce svoje, jer su u njemu izvori života. 
Od sebe odbaci nepošten govor i obmanu usana daleko baci od sebe. 
Oči tvoje nek gledaju pravo, ispred sebe ti prikuj svoj pogled. 
Poravnaj stazu koraka svoga i bezbedni će biti svi tvoji putevi. 
Ne skreći ni desno ni levo i korak svoj ukloni od zla. 
