Luka.
5.
Jednom je Isus stajao kraj Genisaretskog jezera. Narod se oko njega gurao da čuje reč Božiju. 
Tada je Isus spazio dve lađice koje su stajale uz obalu. Ribari nisu bili u njima, nego su ispirali mreže. 
Ušao je u jednu od njih koja je pripadala Simonu i zamolio ga da otisne malo lađicu od obale. Onda je seo u lađicu i poučavao narod. 
Kad je prestao da govori, rekao je Simonu: „Otisni se na pučinu, pa tamo bacite mreže za lov.“ 
Simon mu odgovori: „Učitelju, celu noć smo se trudili i ništa nismo ulovili. Ali kad ti kažeš, baciću mreže.“ 
Kada su to učinili, izvukli su toliko riba, da su mreže počele da se cepaju. 
Još su mahnuli i drugovima u drugoj lađici da dođu i pomognu im. Napunili su obe lađice toliko da umalo ne potonuše. 
Kad to vide Simon Petar, pade na kolena pred Isusom i reče: „Gospode, idi od mene jer sam grešan čovek!“ 
Strah je, naime, obuzeo i njega i one koji su bili sa njim, zbog količine riba koje uloviše. 
Isto je bilo i sa Zavedejevim sinovima, Jakovom i Jovanom, Simonovim drugovima. Isus reče Simonu: „Ne plaši se! Od sada ćeš loviti ljude.“ 
Kad su izvukli čamce na obalu, ostavili su sve i krenuli za njim. 
Jednom, dok je Isus bio u nekom gradu, došao je jedan čovek sav u gubi. Kad je video Isusa, pao je pred njim ničice i zamolio ga: „Gospode, ako hoćeš, možeš da me očistiš.“ 
Isus ispruži ruku i dotače ga, rekavši: „Hoću, budi čist!“ Guba sa njega nestade istog trenutka. 
Isus mu onda naredi: „Ne govori nikome o ovome, nego idi i pokaži se svešteniku, pa prinesi žrtvu za očišćenje, koju je Mojsije propisao, da se njima pruži dokaz.“ 
Ipak, glas o Isusu se proneo još više, tako da je mnogo naroda dolazilo k njemu da ga sluša i da ih on izleči od bolesti. 
Ali, Isus se povlačio na usamljena mesta i molio se. 
Jednoga dana je Isus poučavao. Tamo su sedeli i neki fariseji i učitelji Zakona koji su došli iz svih mesta u Galileji, Judeji i iz Jerusalima. A Gospodnja sila je bila tamo da bi on lečio. 
Uto neki ljudi na nosilima doneše jednog oduzetog čoveka. Hteli su da ga unesu i polože pred Isusa, 
ali to nisu mogli zbog mnoštva. Međutim, oni se popnu na krov, uklone crepove, pa ga sa posteljom spuste nasred sobe, pravo pred njega. 
Isus, videvši njihovu veru, reče: „Prijatelju, opraštaju ti se tvoji gresi!“ 
Znalci Svetog pisma i fariseji počeše da umuju u sebi, govoreći: „Ko je ovaj bogohulnik? Ko može da oprašta grehe osim samog Boga?“ 
Isus je znao o čemu oni umuju, pa im je rekao: „Zašto ovako razmišljate u srcu? 
Šta je lakše reći: ’Tvoji gresi su oprošteni’, ili: ’Ustani i hodaj?’ 
Ali da znate: Sin Čovečiji ima vlast da na zemlji oprašta grehe.“ Onda reče oduzetome: „Tebi kažem: ustani, uzmi svoja nosila i idi svojoj kući!“ 
Čovek odmah ustade sa svoje postelje i ode kući slaveći Boga. 
Svi su bili ushićeni, slavili su Boga i puni straha govorili: „Danas smo videli neverovatne stvari!“ 
Kasnije, kada je izašao, video je poreznika po imenu Levije kako sedi na mestu za prikupljanje poreza. Isus mu reče: „Pođi za mnom!“ 
On ostavi sve, ustane i pođe za njim. 
Levije je, zatim, u svojoj kući priredio veliku gozbu u njegovu čast. Tamo je zajedno sa njima za trpezom bilo mnogo poreznika i drugih ljudi. 
A fariseji i znalci Svetog pisma su prigovarali njegovim učenicima, govoreći: „Zašto jedete i pijete s poreznicima i drugim grešnicima?“ 
Isus im odgovori: „Lekar ne treba zdravima nego bolesnima. 
Ja nisam došao da pozovem pravednike na pokajanje, već grešnike.“ 
Oni mu rekoše: „Jovanovi učenici često poste i mole se, a isto čine i farisejski; ipak, tvoji jedu i piju.“ 
Isus im reče: „Zar možete siliti svatove da poste dok je mladoženja sa njima? 
Ipak, doći će dani kada će im oteti mladoženju, pa će tada postiti.“ 
Isus im još ispriča priču: „Niko ne pravi zakrpu od nove odeće da bi je stavio na staru, jer time cepa novu odeću, a ni staroj odeći ne pristaje zakrpa od nove. 
Takođe, niko ne uliva novo vino u stare mehove, jer će mehovi popucati od vrenja novoga vina, pa će vino isteći, a mehovi propasti. 
Zato se novo vino mora sipati u nove mehove. 
Ali, niko ko je pio staro vino, ne želi novo, jer kaže: ’Staro je bolje.’“ 
