Knjiga proroka Danila.
12.
U to vreme će se pojaviti Mihailo, veliki knez, branitelj tvog naroda. To će biti vreme nevolje kakve nije bilo od kad narod postoji. U to vreme će biti izbavljen tvoj narod, svako ko se nađe zapisan u Knjizi. 
Probudiće se mnogi koji počivaju u prahu zemaljskom, jedni za večni život, a drugi za sramotu i večni prezir. 
Tada će razboriti zasjati kao svetlost s nebeskog svoda, i oni koji mnoge vode k pravednosti, kao zvezde u veke vekova. 
A ti, Danilo, drži u tajnosti ove reči i zapečati ovu knjigu dok ne dođe vreme kraja. Mnogi će ići s jednog kraja na drugi, i znanje će se umnožiti.“ 
Ja, Danilo, pogledao sam i video drugu dvojicu kako stoje, jedan na jednoj obali reke, a drugi na drugoj obali. 
Tada je neko rekao čoveku obučenom u lanenu odeću, koji je bio iznad rečne vode: „Kada će doći kraj tim čudesima?“ 
Tada sam čuo čoveka obučenog u lanenu odeću, onog što je bio iznad rečne vode. On je podigao svoju desnu i levu ruku prema nebu i zakleo se onim koji živi zauvek: „Za jedno vreme, za dva vremena i pola vremena – kada se okonča slom snage svetog naroda – sve će se to završiti.“ 
Ja sam to čuo, ali nisam razumeo. Pitao sam: „Gospodaru moj, kako će se to završiti?“ 
On je odgovorio: „Idi sad, Danilo, jer su te reči tajne i zapečaćene do vremena kraja. 
Mnogi će se očistiti, izbeliti i prekaliti, a zli će ustrajati u zlu. I nijedan od zlih neće razumeti, ali će razboriti razumeti. 
Od časa kad se ukine dnevna žrtva i postavi se strašna gadost biće hiljadu dve stotine devedeset dana. 
Blago onome ko istraje i dočeka hiljadu tri stotine trideset pet dana. 
A ti, nastavi do kraja, pa ćeš se odmoriti i primiti svoj deo na kraju dana.“
