4. Mojsijeva.
31.
Gospod reče Mojsiju: 
„Izvrši osvetu nad Madijancima zbog Izrailjaca. Potom ćeš se pridružiti svome narodu.“ 
Mojsije reče narodu: „Naoružaj ljude među vama za rat, pa neka idu na Madijance da izvrše nad njima Gospodnju osvetu. 
Pošalji u bitku po hiljadu ljudi iz svakog izrailjskog plemena.“ 
Tako je od Izrailjevih hiljada bilo okupljeno dvanaest hiljada ljudi naoružanih za rat, po hiljadu iz svakog plemena. 
Mojsije ih je poslao u rat, po hiljadu iz svakog plemena, zajedno sa Finesom, sinom sveštenika Eleazara, koji je poneo sa sobom posvećeno posuđe i ratne trube. 
Oni su zaratili protiv Madijana, baš kako je Gospod zapovedio Mojsiju i pobili mu sve muškarce. 
Pored ostalih pobili su i madijanske careve Evija, Rekema, Sura, Ora i Revu – pet madijanskih careva. Mačem su pogubili i Valama, sina Veorovog. 
Izrailjci su sa sobom poveli madijanske žene i decu, i zaplenili svu njihovu stoku, sva njihova stada i sva njihova dobra, 
a sve njihove gradove po kojima su živeli spalili ognjem. 
Onda su uzeli plen i sve što je bilo oduzeto, i ljude i stoku, 
pa su roblje, oduzeto i plen doveli Mojsiju, svešteniku Eleazaru i svoj Izrailjevoj zajednici u tabor na moavskim poljanama, kod Jordana, nasuprot Jerihonu. 
Mojsije, sveštenik Eleazar i svi knezovi zajednice pođu im u susret izvan tabora. 
Mojsije se razbesneo na vojvode, na zapovednike hiljada i stotina, koji su se vraćali iz rata. 
Mojsije im reče: „Zar ste ostavili u životu sve žene? 
A baš su one, na Valamov nagovor, navele Izrailjce da se iznevere Gospodu u slučaju Fegora, pa je Gospodnju zajednicu pogodila pošast! 
Stoga sad pobijte svu mušku decu i svaku ženu koja je spavala sa muškarcem. 
Ipak, poštedite za sebe svaku mladu devojku koja nije spavala sa muškarcem. 
Svaki od vas koji je ubio nekoga ili je dotakao ubijenog, neka logoruje sedam dana izvan tabora. Očistite sebe i svoje robove trećega i sedmoga dana. 
Neka se očisti i svako ruho, svaki kožni predmet, svaki predmet načinjen od kozje dlake, i svaki predmet od drveta.“ 
A sveštenik Eleazar reče ratnicima koji su išli u bitku: „Ovo je odredba Zakona koji je Gospod dao Mojsiju: 
zlato, srebro, bronzu, gvožđe, kalaj i olovo, 
sve što je otporno na vatru, neka se propusti kroz vatru i biće čisto. Ipak, neka se očisti i vodom očišćenja. A sve što nije otporno na vatru propustite kroz vodu. 
Sedmoga dana operite svoju odeću i bićete čisti. Potom se vratite u tabor.“ 
Gospod reče Mojsiju: 
„Ti, sveštenik Eleazar i glavari otačkih domova zajednice, izvršite popis plena, ljudi i stoke. 
Zatim podeli plen između ratnika koji su išli u bitku i cele zajednice. 
Od ratnika koji su išli u bitku odvoj deo za Gospoda: jednu glavu od svakih pet stotina, kako od ljudi tako od krupne stoke, magaraca i ovaca. 
Uzmite to od njihove polovine i dajte to svešteniku Eleazaru za prinos Gospodu. 
A od polovine plena Izrailjaca uzmi jednu glavu od svakih pet stotina, kako od ljudi tako od krupne stoke, magaraca, ovaca – od svake stoke – i daj ih Levitima, koji su zaduženi za službu u Prebivalištu Gospodnjem.“ 
Mojsije i Eleazar učine kao što je Gospod zapovedio Mojsiju. 
Plena što je ostao od oduzetog koje je zaplenila vojska bilo je: šest stotina sedamdeset pet hiljada ovaca, 
sedamdeset dve hiljade grla goveda, 
šezdeset jedna hiljada magaraca, 
i trideset dve hiljade ljudskih duša – žena koje nisu spavale sa muškarcem. 
Dakle, polovina dela vojske koja je išla u bitku bila je: tri stotine trideset sedam hiljada pet stotina grla sitne stoke. 
Deo za Gospoda od sitne stoke bio je šest stotina sedamdeset pet ovaca. 
Bilo je trideset šest hiljada goveda, od kojih je Gospodnji deo bio sedamdeset dva grla; 
magaraca je bilo trideset hiljada pet stotina, od kojih je Gospodnji deo bio šezdeset jedno grlo; 
i šesnaest hiljada ljudskih duša, od kojih je Gospodnji deo bio trideset dve duše. 
Mojsije je predao svešteniku Eleazaru deo, prinos za Gospoda, kao što je Gospod zapovedio Mojsiju. 
Polovina dela Izrailjaca koju je Mojsije odvojio od ljudi koji su ratovali – 
polovina koja je pripala zajednici, iznosila je: tri stotine trideset sedam hiljada pet stotina grla sitne stoke, 
trideset šest hiljada goveda, 
trideset hiljada pet stotina magaraca, 
i šesnaest hiljada ljudskih duša. 
Od te polovine, koja je pripala Izrailjcima, Mojsije je uzeo po jedno od pedeset, i od ljudi i od stoke, i dao Levitima koji su bili zaduženi za službu u Prebivalištu Gospodnjem, kao što mu je Gospod zapovedio. 
Tada su Mojsiju pristupili vojni zapovednici nad hiljadama, knezovi nad hiljadama i stotinama, 
i rekli mu: „Tvoje sluge su izvršile popis ratnika koji su bili pod našim vodstvom, i nijedan od nas ne nedostaje. 
A mi smo doneli prinos Gospodu, šta je već ko našao, predmete od zlata, narukvice i grivne, prstenje, naušnice i ogrlice, da se izvrši otkupljenje za nas pred Gospodom.“ 
Mojsije i Sveštenik Eleazar su uzeli od njih zlato, sav taj nakit. 
Svega zlata, žrtve dizanice koju su prineli Gospodu bilo je šesnaest hiljada sedam stotina pedeset šekela. 
A vojnici su zadržali za sebe što su zaplenili. 
Potom su Mojsije i sveštenik Eleazar uzeli zlato od knezova nad hiljadama i stotinama i doneli ga u Šator od sastanka, kao spomen Izrailjcima pred Gospodom. 
