Psalam.
41.
Za horovođu. Psalam Davidov. Blago onom koji misli na siromaha, Gospod ga izbavlja u dan nevolje. 
Gospod ga čuva i drži u životu, on će ga blagosloviti u zemlji, neće ga izručiti želji dušmana njegovih. 
Gospod će ga krepiti na postelji boli; ti ćeš ga od bolesti oporaviti na ležaju. 
Rekoh: „Gospode, smiluj mi se, isceli mi dušu, jer sam ti zgrešio.“ 
Neprijatelji zlurado govore o meni: „Kada će umreti? Kada će mu se ime zatrti?“ 
Kad mi ko u posetu dođe, govori koješta, a u srcu skuplja pakost; kad izađe onda javno kaže. 
Zajedno protiv mene šapuću svi što me mrze, nesreću mi predviđaju: 
„Kobna ga je bolest udarila; legao je i dići se više neće.“ 
Pa i bližnji moj kome sam verovao, onaj koji sa mnom jede, okrenu se protiv mene. 
A ti, Gospode, smiluj mi se, podigni me, da im vratim milo za drago. 
Po ovome znam da sam ti ugodan, jer moj neprijatelj ne likuje nada mnom. 
U mome me poštenju podrži, pred svoje me lice postavi doveka. 
Blagosloven da je Gospod, Bog Izrailjev, od veka i do veka. Amin. Amin. 
