Jevrejima.
8.
Glavno u ovom izlaganju jeste: imamo Prvosveštenika koji je seo s desne strane prestola Božijeg veličanstva na nebesima. 
On je službenik Svetinje i pravog Šatora koji je postavio Gospod, a ne čovek. 
A pošto se svaki Prvosveštenik postavlja da prinosi darove i žrtve, bilo je neophodno da i ovaj Prvosveštenik ima šta da prinese. 
Zaista, da je na zemlji, on ne bi ni bio sveštenik, zato što ima sveštenika koji po Zakonu prinose darove. 
Oni služe u svetinji koja je tek slika i senka nebeske Svetinje. Jer kada je Šator trebalo podignuti, Mojsije je dobio stroga uputstva. Bog mu je rekao: „Gledaj da sve napraviš prema nacrtu koji ti je pokazan na gori.“ 
A sada je Hristos dobio uzvišeniju službu od njihove, pošto je i savez, čiji je on posrednik, bolji, budući da je utemeljen na boljim obećanjima. 
Da je, naime, prvi savez bio besprekoran, ne bi bilo potrebno tražiti drugi. 
Jer Bog, koreći svoj narod, kaže: „Evo dolaze dani – govori Gospod – kada ću sklopiti novi savez s narodom izrailjskim i s narodom Judinim. 
To neće biti kao kad sam sklopio savez sa njihovim ocima, onoga dana kad sam ih uzeo za ruku i izveo iz Egipta. Ali pošto nisu bili verni mome savezu, ni ja se nisam obazirao na njih – govori Gospod. 
Ovo je savez koji ću sklopiti s narodom izrailjskim nakon tih dana, govori Gospod: staviću svoje zakone u njihov razum, i upisaću ih u njihova srca. Ja ću biti njihov Bog, a oni će biti moj narod. 
Tada niko neće poučavati svoga sugrađanina ili brata govoreći: ’Upoznaj Gospoda’, jer će me poznavati svi od malog do velikog. 
Jer smilovaću se nad njihovim nepravdama, i neću se više sećati njihovih greha.“ 
Govoreći o novom savezu, Bog je proglasio prvi savez zastarelim. A ono što zastareva, na putu je da iščezne. 
