Priče Solomonove.
20.
Vino je podsmevač i žestoko piće svađalica, nemudar je ko se zbog njih tetura. 
Carevo je nasilje kao rika lavića, ko ga razdražuje sebi samom škodi. 
Na čast je čoveku da se kloni svađe, a svaki se bezumnik izbezumi. 
Kad je jesen – lenština ne ore, kad je žetva – on prosi i oskudeva. 
Duboka je voda zamisao čovekovog srca, alʼ je crpsti može samo čovek razboriti. 
Mnogi ljudi objavljuju svima svoju dobrotu, ali ko će naći odanog čoveka? 
Pravednik živi čestitost svoju i kako su samo blagoslovena deca nakon njega! 
Car koji sedi na sudskom prestolu pogledom svojim sve zlo rasipa. 
Može li ko reći: „Srce sam svoje očistio, čist sam od greha svoga“? 
Nejednaki tegovi i mera dvojaka – oboje su ogavni Gospodu. 
I dete se po delima svojim prepoznaje, da li su mu dela ispravna i čista. 
I uho što čuje i oko što vidi, i jedno i drugo stvorio je Gospod. 
Ne voli spavanje da ne osiromašiš, probudi se i naješćeš se hleba. 
„Bezvredno! Bezvredno!“ – govori kupac – a onda se hvali kada ode svojim putem. 
Postoji zlato i mnoštvo dragulja, ali učene usne su kao dragoceni nakit. 
Uzmi haljinu onome što jamči za tuđinca, i zalog mu uzmi kad jamči za neznanca. 
Čoveku je sladak nepošteni hleb, ali su mu posle usta peska puna. 
Namere osmisli savetom i mudrim vođenjem ratuj. 
Ogovarač skita i odaje tajne, zato se ne petljaj sa brbljivcem. 
Ko proklinje i oca i majku, svetiljka mu dogoreva u najcrnjoj tami. 
U početku naglo zgrnuto nasledstvo ostaje neblagosloveno na svom kraju. 
Nemoj reći: „Uzvratiću zlu!“ Čekaj Gospoda da te izbavi. 
Gospodu su mrski nejednaki tegovi i strašne su terazije nejednake. 
Od Gospoda su čovekovi koraci, pa kako bi neko dokučio svoj vlastiti put? 
Čoveku je zamka kad nepromišljeno kaže da je nešto posvećeno, a da posle zavete razmatra. 
Car će mudar razvejati zlikovce, vršidbenim točkom preko njih će preći. 
Svetiljka Gospodnja je čovekov dah, ispituje dubine nutrine. 
Odanost i istina čuvaju cara, on odanošću ostaje na prestolu svome. 
Mladiću je čast u njegovoj snazi a seda je kosa dostojanstvo starih. 
Rane i masnice čiste od zla, a šiba čisti dubine nutrine. 
