4. Mojsijeva.
17.
Tada Gospod reče Mojsiju: 
„Govori Izrailjcima i uzmi od njih štapove prema njihovim otačkim domovima, po jedan štap od svakog kneza svoga otačkog doma – ukupno dvanaest štapova – i napiši ime svakog čoveka na njegovom štapu. 
Zatim napiši Aronovo ime na Levijevom štapu, jer na svaki otački dom ide po jedan štap. 
Stavi ih u Šator od sastanka pred Svedočanstvom, gde se sastajem sa vama. 
Kada štap onog čoveka koga je izaberem propupi, tada ću okončati gunđanje Izrailjaca protiv tebe.“ 
Mojsije je rekao Izrailjcima neka mu svi knezovi daju štap, za svakog kneza jedan štap prema njihovim otačkim domovima, ukupno dvanaest štapova. Aronov štap je bio među njihovim. 
Mojsije položi štapove u Šator svedočanstva pred Gospodom. 
Sutradan, kad je Mojsije došao u Šator svedočanstva, a ono, Aronov štap iz Levijevog doma propupeo; poterali pupoljci, procvetali cvetovi i sazreli bademi. 
Mojsije je izneo sve štapove koji su bili pred Gospodom i dao ih svim Izrailjcima. Svaki čovek je pogledao i uzeo svoj štap. 
Gospod reče Mojsiju: „Vrati Aronov štap u Svedočanstvo da se čuva kao opomena pobunjenicima. Tako će se okončati njihovo gunđanje protiv mene, pa neće izginuti.“ 
Kako mu je Gospod zapovedio, tako je Mojsije učinio. 
Tada Izrailjci rekoše Mojsiju: „Izgibosmo! Propadosmo! Svi propadosmo! 
Ko god priđe Prebivalištu Gospodnjem, umreće! Zar ćemo izginuti do poslednjeg?“ 
