1. Mojsijeva.
38.
U to vreme se Juda odselio od svoje braće i nastanio kod Odolamejca po imenu Hira. 
Tu je Juda zapazio ćerku nekog Hananca koji se zvao Šua, pa ju je uzeo za ženu i legao s njom. 
Ona je zatrudnela i rodila sina, kome je Juda dao ime Ir. 
Ponovo je zatrudnela i rodila sina, kome je dala ime Avnan. 
Još jednom je rodila sina i dala mu ime Silom. Juda je bio u Hezivu kada ga je rodila. 
Juda je oženio svoga prvenca Ira devojkom po imenu Tamara. 
Ali Ir je učinio zlo pred Gospodom, te ga je Gospod pogubio. 
Tada Juda reče Avnanu: „Lezi s ženom svoga brata i izvrši prema njoj deversku dužnost i podigni potomstvo svome bratu.“ 
Znajući da se potomstvo neće računati kao njegovo, Avnan je ispuštao seme na zemlju kad god bi legao sa ženom svoga brata, da ne bi dao potomstvo svome bratu. 
To što je učinio bilo je zlo pred Gospodom i zato je Gospod i njega pogubio. 
Juda reče svojoj snahi Tamari: „Ostani kao udovica u domu svoga oca dok ne odraste moj sin Silom.“ Mislio je, naime: „Samo da ne umre i on kao njegova braća.“ Zato je Tamara otišla da živi u domu svoga oca. 
Nakon mnogo vremena umre Judina žena, ćerka Šuina. Kad su prošli dani žalosti, Juda ode gore u Timnu da striže ovce sa svojim prijateljem Odolamejcem Hirom. 
Tamari jave: „Eno ti svekar ode u Timnu da striže ovce.“ 
Tada Tamara skine udovičko ruho, pokrije lice koprenom i umota se, te sedne na ulazu u Enajim što je na putu za Timnu. Videla je, naime, da je Silom odrastao, ali da mu je nisu dali za ženu. 
Kad ju je Juda ugledao, pomislio je da je bludnica, jer je bila pokrila lice. 
Svrati on k njoj s puta i reče: „Daj da legnem s tobom.“ Nije znao, naime, da mu je to snaha. Ona mu reče: „Šta ćeš mi dati ako legneš sa mnom?“ 
„Poslaću ti jedno jare iz stada“ – odgovori Juda. Ona mu reče: „Može, ako ostaviš zalog dok ga ne pošalješ.“ 
„Kakav zalog da ti ostavim?“ – upita on. Ona reče: „Tvoj pečat, vrpcu i štap što ti je u ruci.“ Dao joj je i jedno i drugo. Potom legne s njom i ona zatrudni. 
Onda je ustala i vratila se; skinula je koprenu s lica i ponovo obukla svoje udovičko ruho. 
Juda pošalje jare preko svog prijatelja Odolamejca da otkupi zalog od one žene. No, ovaj je nije našao. 
Pitao je ljude iz tog mesta: „Gde je hramska bludnica što je bila tu kod puta za Enajim?“ „Ovde nije bilo hramske bludnice“ – rekoše mu. 
Odolamejac se vrati k Judi i reče: „Nisam je našao. Šta više, ljudi tog mesta su mi rekli da tamo nije bilo hramske bludnice.“ 
Juda reče: „Da se ne obrukamo, nek ona zadrži to što ima. Eto, ja sam joj poslao jare, ali je ti nisi našao.“ 
Oko tri meseca kasnije, jave Judi: „Tvoja snaha Tamara se odala bludničenju, pa je čak i zatrudnela u bludničenju.“ „Izvedite je – naredi Juda – pa neka se spali!“ 
Dok su je izvodili, ona poruči svome svekru: „Ovo pripada čoveku s kojim sam zatrudnela. Pogledaj, molim te, da li prepoznaješ čiji je ovaj pečatnjak na vrpci i ovaj štap.“ 
Juda ih prepozna, pa reče: „Ona je pravednija nego ja, koji je nisam dao svome sinu Silomu.“ I više joj nije pristupao. 
Kad je došlo vreme da rodi, ispostavi se da nosi blizance. 
Dok se porađala, jedan od njih isturi ruku. Babica uzme njegovu ruku i priveže mu crveni konac oko ruke, rekavši: „Ovaj je izašao prvi.“ 
Ali baš tada on uvuče ruku, pa izađe njegov brat. Babica reče: „Kako li se samo probi?!“ Zato su mu dali ime „Fares“. 
Potom je izašao njegov brat koji je na ruci imao crveni konac. Njega su nazvali „Zara“. 
