Knjiga proroka Jeremije.
50.
Reč koju je rukom proroka Jeremije Gospod objavio o Vavilonu i o zemlji haldejskoj: 
„Objavite među narodima i proglasite; podignite zastavu, proglasite i ne sakrivajte. Recite: ’Osvojen je Vavilon, osramoćen je Vil i Merodah je skršen. Osramoćeni su njihovi idoli i slomljeni njihovi odurni likovi.’ 
Jer protiv njega dolazi narod sa severa koji će mu opustošiti zemlju. Tamo neće biti potomaka ljudi, a ni stoke, jer će pobeći i otići. 
U tim danima i u to vreme – govori Gospod – doći će zajedno Izrailjci i Judejci. Ići će plačući i Gospoda, Boga svoga tražiće. 
Pitaće za put za Sion, lice svoje će k njemu okrenuti: Prionimo uz Gospoda i večni savez koji se neće zaboraviti. 
Moj je narod sad postao stado izgubljeno, na greh su ih zavodili njihovi pastiri. Zavodili su ga po gorama, išli od brda do brda. Zaboravili su svoje počivalište. 
Proždire ih svako ko ih nađe, a njihovi dušmani govore: ’Mi za ovo nismo krivi! Oni su zgrešili Gospodu, prebivalištu pravde; Gospodu, nadi njihovih otaca.’ 
Bežite iz Vavilona i iz zemlje haldejske! Izađite i budite kao jarac predvodnik. 
Evo, ja podižem i dovodim na Vavilon zbor naroda velikih iz severne zemlje. Postrojiće se prema njemu i odande ga zarobiti. Strele su im kao u ratnika što decu odvodi i koji se ne vraća bez plena. 
Haldeja će plen postati, a oni što je plene činiće to koliko im je po volji – govori Gospod. 
Jer vi ste se radovali, vi ste i likovali dok ste plenili moje nasledstvo. Ritali ste se ko junica po proplanku, njištali ste ko obesni konji. 
Vaša je majka jako posramljena, zacrvenela se ona što vas rodi. Evo, poslednja među narodima je kao divljina, pustoš i pustara. 
Zbog gneva Gospodnjeg tamo se ne živi, sva će biti opustošena. I svako ko pored Vavilona prođe užasnut će biti i zviždaće zbog svih rana njegovih. 
Postrojte se na Vavilon svud unaokolo! Gađajte ga, četo s lukovima, ne štedite strele jer je Gospodu zgrešio! 
Pokličem sad protiv njega svud unaokolo! Ruke diže, kule mu padaju, strovaljene zidine njegove jer ovo je Gospodnja osveta. Osvetite se: kao što je on činio, tako njemu učinite. 
Istrebite sejača iz Vavilona i onoga što o žetvi zamahuje srpom. Neka se od mača tlačiteljskog svako u svoj narod vrati, neka svako svojoj zemlji beži. 
Izrailj je ovca oterana koju su lavovi poterali. Prvi lav, car asirski, ga je prožderao; a ovaj zadnji, Navuhodonosor, car Vavilona, mu je kosti oglodao.“ 
Zato ovako kaže Gospod nad vojskama, Bog Izrailja: „Evo, kazniću cara Vavilona u njegovoj zemlji kao što sam kaznio cara Asirije. 
Vratiću Izrailj na njegovu pašu, da pase po Karmilu, po Vasanu, po Jefremovom gorju i po Galadu dok mu se duša ne napase. 
U tim danima i u to vreme – govori Gospod – neće biti krivice na Izrailju koja se traži, i neće biti greha na Judi koji se traži; jer ja opraštam onima koji su ostatak. 
Na meratajimsku zemlju izađi i na stanovnike Fekoda. Pobij ih, izruči za njima sve kletom uništenju – govori Gospod – i učini sve kako sam ti zapovedio. 
Bojni poklič i razaranje veliko su po zemlji! 
Kako je presečen i slomljen malj čitave zemlje! Kako je Vavilon postao ruglo među narodima! 
Zamku sam ti postavio i ti si se uhvatio, Vavilone. Ti i ne znaš da si razotkriven i uhvaćen jer si protiv Gospoda zaratio.“ 
Gospod je otvorio svoju oružarnicu i izneo oružje svoje jarosti, jer to u haldejskoj zemlji je poduhvat Gospoda, Boga nad vojskama. 
Na nju dođite sa svih krajeva, otvorite njene žitnice i zgrnite je na gomile! Izručite je kletom uništenju da joj niko ne preživi! 
Pokoljite sve njene nasilnike kao bikove, na klanje ih povedite! Jao njima, jer stiže njihov dan, vreme njihove kazne! 
Glas begunaca i izbeglih iz vavilonske zemlje javlja po Sionu o osveti Gospoda, našeg Boga, o osveti za njegov Dom. 
„Okupi strelce na Vavilon, utabori četu s lukovima protiv njih svuda unaokolo. Neka niko ne pobegne. Uzvrati mu po delima njegovim, prema svemu što je učinio ti mu učini, jer se poneo drsko protiv Gospoda, protiv Sveca Izrailjeva. 
Zato će da popadaju njegovi mladići po njegovim trgovima; nastradaće toga dana svi ljudi ratnici – govori Gospod. 
Evo, dolazim na tebe, o, drzniče – govori Gospod Bog nad vojskama – jer je došao tvoj dan i vreme da te kaznim! 
Posrnuće drznik, pašće, a niko ga podignuti neće. Zapaliću vatru u njegovim gradovima da proguta sve unaokolo.“ 
Ovako kaže Gospod nad vojskama: „Potlačeni su zajedno narod Izrailja i narod Jude. Svi njihovi tlačitelji su ih zgrabili, odbijaju da ih oslobode. 
Ali je jak njihov Otkupitelj! ’Gospod nad vojskama’ mu je ime. On će ih braniti u njihovoj parnici da zemlji da spokoj, a nespokoj svim stanovnicima Vavilona. 
Mač na Haldejce – govori Gospod – i na sve stanovnike Vavilona, na njegove glavare i mudrace njegove! 
Mač na lažne proroke – neka budu budale. Mačem na njihove ratnike – neka se užasnu. 
Mač na njihove konje, na njihova kola i na sve koji su među njima, a mešanog su porekla. Postaće kao žene! Mač na njihove riznice – neka budu oplenjene. 
Suša vodama njegovim! Neka presuše, jer je to zemlja idola od čijeg užasa ludo rade. 
Zato će u njemu boraviti zveri pustinjske sa hijenama, i nojevi će se nastaniti. On doveka neće biti naseljen, od kolena do kolena biće nenastanjen. 
Kao kad je Bog opustošio Sodomu i Gomoru i okolne gradove – govori Gospod – tamo niko prebivati neće, neće biti potomaka ljudi. 
Gle, narod dolazi sa severa! Veliki narod i carevi mnogi biće podignuti iz najdaljih zemljinih krajeva. 
Oni drže luk i koplje. Okrutni su i nemilosrdni, a glas im huči kao more. Jašu konje spremni kao ratnik protiv tebe, ćerko vavilonska. 
Čuo je o njima glas car Vavilona i ruke su mu klonule, obuzeli su ga zebnja i bol kao porodilju. 
Gle, kao lav što skače iz jordanskog čestara na pašnjak plodan, ja ću ih poterati odatle u trenu. I ko god da je izabrani, tu ću ga staviti. Jer, ko je kao ja i ko će protiv mene? Ko je taj pastir koji će izaći pred mene?“ 
Zato čujte namere Gospodnje što ih je za Vavilon namerio, i njegove naume što je za zemlju haldejsku naumio: stvarno će odvući najmlađe iz stada, opustošiće stvarno zbog njih pašnjak njihov. 
Od povika „Osvojen je Vavilon“ potrešće se zemlja i vapaj će se čuti među narodima. 
