1. Korinćanima.
7.
A sada o onome što ste mi pisali: „Dobro je za čoveka da ne stupa u odnose sa ženom.“ 
Ipak, da bi se izbegao blud, svaki čovek neka ima odnose sa svojom ženom, i svaka žena neka ima odnose sa svojim mužem. 
Neka muž održava bračne odnose sa ženom, a tako i žena sa svojim mužem. 
Žena nema vlast nad svojim telom, nego muž, kao što ni muž nema vlast nad svojim telom, nego žena. 
Ne lišavajte se bračnih odnosa, osim po dogovoru, i to na neko vreme, da biste mogli da se posvetite molitvi. Nakon toga se vratite bračnim odnosima, da vas Satana ne iskuša zbog vaše neuzdržljivosti. 
Ovo što kažem nije zapovest, nego dopuštenje. 
Ja bih hteo da svi ljudi budu kao ja. Ipak, svako ima svoj dar od Boga, jedan ovakav, drugi onakav. 
A neoženjenima i udovicama kažem: dobro je ako ostanu bezbračni kao ja. 
Ali ako ne mogu da se uzdržavaju, neka stupe u brak, jer je bolje stupiti u brak, nego izgarati od strasti. 
A onima u braku dajem zapovest koja ne dolazi od mene, nego od Gospoda: žena da se ne razvodi od svoga muža. 
A ako se već i razvede, neka se ne udaje ponovo, ili neka se vrati svome mužu. Takođe ni muž neka se ne razvodi od svoje žene. 
A ostalima kažem ja, a ne Gospod. Ako verujući ima ženu koja ne veruje, a pristaje da živi sa njim, neka se ne razvodi od nje. 
Isto tako, ako žena ima muža koji ne veruje, neka se ne razvodi od njega. 
Jer, muž koji ne veruje posvećen je preko svoje žene koja veruje, a tako je i žena koja ne veruje posvećena preko svoga muža koji veruje. Deca bi, inače, bila kao nevernička deca, a ovako su posvećena. 
A ako neverujući supružnik hoće da se razvede, neka se razvede. U tom slučaju, muž koji veruje ili žena koja veruje nisu obavezni da ostanu u braku. Bog nas je, naime, pozvao da živimo u miru. 
Ko zna, ženo, nećeš li spasti muža, ili ko zna, mužu, nećeš li spasti ženu? 
Bilo kako bilo, neka svako živi u skladu s prilikama koje mu je Gospod dodelio, odnosno na koje vas je on pozvao. Ovo uputstvo dajem svim crkvama. 
Ako je neko bio obrezan pre nego što ga je Bog pozvao, neka ne prikriva tragove obrezanja. Tako i čovek koji nije bio obrezan pre nego što ga je Bog pozvao, neka se ne obrezuje. 
Da li je čovek obrezan ili neobrezan, ne igra nikakvu ulogu. Važno je samo držati se Božijih zapovesti. 
Neka svako ostane u prilikama u kojima ga je Božiji poziv zatekao. 
Jesi li rob? Neka te to ne brine. Ali, ako možeš da postaneš slobodan, iskoristi priliku. 
Jer, koga je Gospod pozvao kada je bio rob, tog je Gospod učinio slobodnim. A onaj koga je Gospod pozvao kao slobodnoga, rob je Hristov. 
Skupo ste otkupljeni; ne budite robovi ljudima. 
Braćo, neka svako ostane pred Bogom u prilikama u kojima ga je Božiji poziv zatekao. 
A za neudate devojke nemam nikakvu zapovest od Gospoda. Ipak, dajem svoje mišljenje kao čovek koga je Bog, po svome milosrđu, učinio vrednim poverenja. 
Mislim da je zbog sadašnje nevolje bolje za čoveka da ostane u prilikama u kojima se nalazi. 
Ako imaš ženu, ne razvodi se od nje. Ako nemaš ženu, ne traži je. 
No, ako se i oženiš, ne činiš greh, a tako i devojka ako se uda, ne čini greh. Ipak, oni koji stupaju u brak iskusiće nevolje ovozemaljskog života, a ja želim da vas poštedim toga. 
Ono što hoću da kažem, braćo, je ovo: određeno vreme se primaklo; od sada oni koji imaju ženu, neka žive kao da je nemaju; 
oni koji tuguju, kao da ne tuguju, oni koji se raduju, kao da se ne raduju, i oni koji kupuju, kao da nemaju ništa, 
i koji posluju u svetu, kao da ne posluju. Jer prolazi oblik ovoga sveta. 
Hteo bih, naime, da ste lišeni briga. Bezbračni se brine za Gospodnje stvari, to jest, kako da ugodi Gospodu. 
A onaj koji je u braku brine se za ovozemaljske stvari, naime, kako da ugodi svojoj ženi, 
te je podeljen u sebi. A neudata žena ili devojka brine se za Gospodnje stvari, da bude posvećena i telom i duhom. Udata žena, pak, brine se za ovozemaljske stvari, naime, kako da ugodi svome mužu. 
Govorim ovo za vaše dobro. Ne želim time da vam postavim ograničenja, nego da vas uputim na čestitu i nesmetanu predanost Gospodu. 
Ako neko misli da neprilično postupa prema devojci za koju je veren, te ako ona zalazi u godine, a i on oseća da treba da se ženi, neka učini po svojoj volji; ne čini nikakav greh. Neka stupe u brak. 
Ali ko čvrsto ostane pri svojoj odluci i nema potrebe, nego vlada svojom voljom, te je rešio u svom srcu da ne ženi svoju verenicu, dobro čini. 
Tako, onaj koji oženi svoju verenicu, čini dobro; a onaj koji je ne oženi, čini bolje. 
Žena je vezana dok god je njen muž živ. Ako joj muž umre, slobodna je da se uda za koga hoće, ali samo za onog koji je u Gospodu. 
Ipak, po mom mišljenju, blaženija je ako se ne uda. Uostalom, mislim da i ja imam Božijega Duha. 
