Knjiga proroka Isaije.
8.
Rekao mi je Gospod: „Uzmi veliku ploču i na njoj napiši narodnim pismom: ’Brz na grabež – hitar na plen.’“ 
Potom sam za overu zapisa uzeo pouzdane svedoke: sveštenika Uriju i Zahariju sina Jeverehijina. 
Onda sam se približio proročici te je ona začela i rodila sina. Tada mi je Gospod rekao: „Nadeni mu ime ’Brz na grabež – hitar na plen’, 
jer pre nego što dečak nauči ’tata’ i ’mama’, nosiće se pred cara asirskog bogatstvo iz Damaska i plen iz Samarije.“ 
Opet mi Gospod uputi reč govoreći: 
„Zato što ovaj narod odbacuje spokojne tokove siloamskih voda, a veseli se pred Resinom i pred sinom Remalijinim, 
gle, zato će Gospodar na vas navesti vode s Eufrata, silne i velike – cara asirskog i svu slavu njegovu – i one će se izliti iz korita svoga i preliće se preko svih obala; 
provaliće u Judu, razliće se i poplaviće je, popeće se do grla njezina, i krila će raširiti svoja preko zemlje tvoje, o, Emanuile!“ 
Udružujte se na zlo, o, narodi, ali bićete smrvljeni! Poslušajte vi, daljine zemaljske. Opašite se, i bićete smrvljeni. Opašite se, i bićete smrvljeni. 
Smišljajte zaveru – biće uništena; samo se vi dogovarajte – biće uzalud; zato što je s nama Bog. 
Jer Gospod mi je ovako govorio kad me je rukom uhvatio i kad me je opomenuo da ne idem putem kojim ovaj narod ide. Rekao je: 
„Ne zovite zaverom sve što narod ovaj naziva zaverom; ne bojte se čega se on boji i neka u vama straha ne bude. 
Gospod nad vojskama, neka vam svetinja bude on, bojte se njega, neka vas prožima strah od njega. 
Svetilište biće on, i kamen za spoticanje i stena za posrtanje obema dinastijama izrailjskim, zamka i mreža za sve stanovnike jerusalimske. 
Mnogi će se od njih saplesti i pašće i razbiće se, zaplešće se i uhvatiće se.“ 
Sačuvaj svedočenje, zapečati Zakon među učenicima mojim. 
Ja ću se pouzdati u Gospoda koji je lice svoje sakrio od potomaka Jakovljevih, njemu se ja nadam. 
Evo mene i dece koju mi je dao Gospod za znak i čudesa u Izrailju od Gospoda nad vojskama, koji boravi na gori Sion. 
A kad vam budu govorili: „Pitajte prizivače duhova i vidovnjake koji šapuću i mrmljaju…!“ Ne treba li narod da pita svog Boga, nego da se kod mrtvih raspituju za žive? 
Uz Zakon i uz svedočenje! Ko ovo ne rekne, zoru neka ne dočeka. 
Lutaće po njoj potlačen i gladan; kad izgladni razjariće se i psovaće svoga cara i Boga svojega, bude li lice prema gore okrenuo. 
Bude li po zemlji poglédao, videće strahotu i tamu i mrak kako guši, i zagnatog u stravu. 
