Luka.
3.
Bila je petnaesta godina vladavine cara Tiverija. Tada je Pontije Pilat upravljao Judejom, Irod je vladao Galilejom, a njegov brat Filip Iturejom i Trahonitidom, dok je Lisanija upravljao Avilinom. 
Prvosveštenici su bili Ana i Kajafa. U to vreme je Bog pozvao Jovana, Zaharijinog sina, koji je bio u pustinji. 
Jovan je prošao celu oblast oko reke Jordan propovedajući pokajanje i krštenje radi oproštenja greha. 
Ovako je, naime, napisano u Knjizi proroka Isaije: „Glas jednog pustinjom odzvanja: ’Put Gospodnji pripravite; drumove za njega poravnajte. 
Svaka će se dolina ispuniti, spustiće se svaka gora i brežuljak; što je strmo, postaće ravno, što je neravno, postaće glatko, 
i svaki čovek će videti spasenje Božije.’“ 
Mnogo naroda je dolazilo k Jovanu da ih krsti, ali on im je govorio: „Porode zmijski, ko vam je rekao da bežite pred nadolazećim gnevom Božijim? 
Nego, donesite plodove koji dokazuju pokajanje. I ne govorite u sebi: ’Avraham je naš otac!’, jer vam kažem da Bog može i od ovog kamenja da podigne decu Avrahamu. 
Već je sekira spremna da u korenu poseče drveta, jer svako drvo koje ne rađa dobar rod, odseca se i baca u vatru.“ 
Narod ga je pitao: „Šta onda da činimo?“ 
Jovan im odgovori: „Ko ima dve košulje, neka da jednu onome ko nema i ko ima hranu neka čini slično.“ 
Došli su i poreznici da se krste, pa su i oni upitali Jovana: „Učitelju, šta mi da činimo?“ 
Jovan im reče: „Ne uzimajte više od onoga što je propisano.“ 
I vojnici ga upitaju: „A šta da činimo mi?“ Jovan im odgovori: „Ne iznuđujte novac ni od koga i nikoga lažno ne optužujte, nego budite zadovoljni svojom platom.“ 
U narodu se probudila nada, pa su se svi pitali o Jovanu: „Da nije on Hristos?“ 
Jovan im svima odgovori: „Ja vas krštavam vodom, ali posle mene dolazi neko ko je moćniji od mene. Ja nisam dostojan da odrešim remenje na njegovoj obući. On će vas krstiti Svetim Duhom i ognjem. 
U njegovoj ruci je lopata da oveje svoje gumno i da sabere žito u svoju žitnicu, a plevu će spaliti neugasivim ognjem.“ 
Jovan je i na mnogo drugih načina podsticao narod i naveštavao Radosnu vest. 
A Jovan je javno prekorevao i tetrarha Iroda, zbog toga što je ovaj živeo sa Irodijadom, ženom svoga brata, i zbog svih zlodela koja je počinio. 
Na sve to, Irod je dodao još jedno zlodelo: bacio je Jovana u tamnicu. 
Pošto se krstio sav narod, krstio se i Isus. Dok se molio, otvore se nebesa, 
te Duh Sveti siđe na njega u obliku goluba. Tada se začuo glas sa neba: „Ti si Sin moj voljeni, ti si mi sva radost!“ 
Isus je imao oko trideset godina kada je počeo da deluje. Svet je mislio da je on bio Josifov sin, a potomak: Ilijev, 
Matatov, Levijev, Melhijev, Janejev, Josifov, 
Matatijin, Amosov, Naumov, Eslijev, Nangejev, 
Mâtov, Matatijin, Simeinov, Josihov, Jodin, 
Johananov, Risin, Zorovaveljov, Salatilov, Nirijev, 
Melhijev, Adijev, Kosamov, Elmadamov, Irov, 
Isusov, Eliezerov, Jorimov, Matatov, Levijev, 
Simeunov, Judin, Josifov, Jonamov, Eliakimov, 
Melejin, Menin, Matatin, Natanov, Davidov, 
Jesejev, Ovidov, Vozov, Salin, Nasonov, 
Aminadavov, Adminov, Arnijev, Esronov, Faresov, Judin, 
Jakovljev, Isakov, Avrahamov, Tarin, Nahorov, 
Seruhov, Ragavov, Falekov, Everov, Salin, 
Kainamov, Arfaksadov, Simov, Nojev, Lamehov, 
Matusalin, Enohov, Jaredov, Malaleilov, Kainamov, 
Enosov, Sitov, Adamov, Božiji. 
