Knjiga o Jovu.
5.
Hajde, pozivaj! Ko će ti se odazvati? Kome od svetih ćeš da se okreneš? 
Bezumnika ubija bezumlje, a lakovernog satire zavist. 
Lično sam video bezumnika kako se odomaćuje i odmah sam prokleo njegovo gazdinstvo. 
Jer, deca su mu daleko od sigurnosti, ginu na vratima, a nema ko da ih izbavi. 
Letinu njegovu jede ko je gladan, kupi je čak i ispod trnja, dok žedan vreba na njihovo blago. 
Jer šteta ne izlazi iz prašine i iz zemlje ne niče nevolja; 
već se čovek rađa za nevolju ko što u vis vrcaju varnice. 
Ali ja bih da Boga tražim i Bogu svoj slučaj da iznesem; 
njemu, što velike stvari čini, neistraživo mnoštvo čudesa njegovih; 
njemu, koji daje kišu zemlji i koji šalje vodu poljima; 
njemu, koji ponižene na visinu stavlja i žalosne na sigurno diže; 
njemu, koji mrsi naume lukavih i ne daje da im ruke s uspehom posluju. 
Bog nadmudruje mudre njihovim lukavstvom, sunovraćuje savet prepredenih 
koji usred dana pomrčinu sreću i u podne pipaju ko noću. 
Da, Bog spasava od mača iz njihovih usta i siromaha iz ruku jakoga! 
Tad ubogi zadobija nadu, a nepravda zatvara usta svoja. 
O, kako je blagosloven čovek koga Bog prekoreva! Zato ne preziri opomenu Svemoćnoga. 
Jer on i rani i zavije; on udara, ali ruke njegove leče. 
Od šest će te nevolja spasti, a i u sedmoj zlo te se neće dotaći. 
U gladi će te spasti, od smrti i od snage mača u ratu. 
Sakriven ćeš biti od šibe jezika i nećeš strepeti od propasti kad stigne. 
Smejaćeš se razaranju i gladi i nećeš strepeti od zemaljskih zveri, 
jer ćeš biti u savezu s kamenjem po polju i zemaljske će zveri biti u miru sa tobom. 
Videćeš da si siguran u šatoru svome, obilazićeš imanje svoje i ništa mu zafaliti neće. 
Videćeš da će ti deca biti brojna, da je tvojih naslednika kao trave po zemlji. 
Jedar ćeš otići u grob, kao što se u pravo vreme sakuplja snop žita. 
Eto, to smo proučili. To je tako. A ti si čuo, pa primeni to na sebe!“ 
