Knjiga proroka Jezekilja.
46.
Govori Gospod Bog: vrata unutrašnjeg dvorišta, koja gledaju na istok, neka budu zatvorena šest radnih dana, ali neka se otvaraju u subotnji dan, i na mladinu. 
Neka knez uđe na spoljašnja vrata, i neka stane kod dovrataka vrata, a sveštenici neka prinesu njegove žrtve svespalnice i žrtve mira. Zatim neka se na pragu vrata pokloni, pa neka izađe. A vrata neka se ne zatvaraju do večeri. 
Na subote i na mladine neka se i narod zemlje klanja pred Gospodom na ulazu tih vrata. 
Ovo je žrtva svespalnica koju će knez prinositi Gospodu u subotnji dan: šest jaganjaca bez mane i jedan ovan bez mane. 
A žitna žrtva: jedna efa brašna na ovna, a žitna žrtva na jaganjce koliko može da priušti, zajedno sa hinom ulja na svaku efu brašna. 
Na dan mladine neka se prinese jedan junac bez mane, i šest jaganjaca i jedan ovan, sve bez mane. 
Za žitnu žrtvu neka se prinese efa brašna na junca, i efa brašna na ovna, a na jaganjce koliko može da priušti, zajedno sa hinom ulja na efu brašna. 
Kada knez bude ulazio, neka ulazi kroz trem vrata, i istim putem neka izlazi. 
Kada narod zemlje bude dolazio pred Gospoda na praznike, onaj ko uđe na severna vrata da se pokloni neka izađe na južna vrata, a onaj koji uđe na južna vrata, neka izađe na severna vrata. Neka se ne vraća na ista vrata na koja je ušao, nego neka izađe na suprotna. 
Neka knez bude među njima: kada budu ulazili, neka i on uđe, a kada izlaze, neka i on izađe. 
Žitna žrtva za praznike i svetkovine biće: jedna efa brašna na junca i jedna efa na ovna, a na jaganjce koliko može da priušti, i hin ulja na efu brašna. 
Kad knez da dobrovoljni prinos – žrtvu svespalnicu ili žrtvu mira – kao dobrovoljni prinos Gospodu, neka vrata koja gledaju na istok budu otvorena za njega. Onda neka prinese svoju žrtvu svespalnicu i žrtvu mira, isto kao što je prineo na subotnji dan. Zatim neka izađe, i pošto izađe neka se vrata zatvore za njim. 
Svakog dana ćeš obezbediti jedno jagnje bez mane na žrtvu svespalnicu Gospodu; prinosićeš ga svakog jutra. 
Žitna žrtva koju ćeš obezbediti svakog jutra biće: jedna šestina efe brašna i jedna trećina hina ulja, da se navlaži brašno. To je žitna žrtva Gospodu, trajna uredba za sva vremena. 
Neka se jagnje, žitna žrtva, i ulje prinose svako jutro. To je trajna uredba o svespalnici za sva vremena. 
Govori Gospod Bog: ako knez da dar jednom od svojih sinova, njegovo nasledstvo će pripasti njegovim sinovima. To je njihova svojina po nasledstvu. 
Ako da dar od svog nasledstva jednom od svojih slugu, to će biti njegovo do oprosne godine. Tada će se to vratiti knezu. Njegovo nasledstvo pripada njegovim sinovima. 
Knez neće otimati od nasledstva naroda i ostavljati ga bez poseda. Kad ostavlja posed u nasledstvo svojim sinovima, neka to bude od njegovog poseda, tako da se niko iz mog naroda ne tera sa njegovog poseda.’“ 
Čovek me je zatim uveo kroz ulaz u svete odaje za sveštenike, koji se nalazi pored vrata koja gledaju na sever. A tamo, na zapadu, u njihovom najudaljenijem uglu, bilo je jedno mesto. 
Čovek mi reče: „Ovo je mesto gde će sveštenici kuvati žrtvu za prestup i žrtvu za greh; i peći žitnu žrtvu, da ih ne bi iznosili u spoljašnje dvorište i tako posvetili narod.“ 
Onda me je doveo u spoljašnje dvorište i proveo me kroz sva njegova četiri ugla. I gle, u svakom uglu je bilo po jedno dvorište. 
U ta četiri ugla dvorišta bila su manja dvorišta, dužine četrdeset lakata i širine trideset lakata. Sva četiri dvorišta su imala iste mere. 
Sva četiri su bila opasana kamenom ogradom, a pod kamenom ogradom svuda okolo su bila izgrađena ognjišta. 
Čovek mi reče: „Ovo su kuhinje gde će sluge Doma kuvati narodu žrtve.“ 
