Knjiga proroka Isaije.
62.
Siona radi ućutati neću i zbog Jerusalima odmora mi nema, dok njegova pravednost kao bljesak ne sine, i spasenje njegovo kao buktinja se ne razbukti. 
I puci će videti pravednost tvoju, svi carevi slavu tvoju. A tebe će novim imenom nazvati, kako to budu usta Gospodnja odredila. 
I bićeš venac blistavi u Gospodnjoj ruci, i turban carski na dlanu Boga svojega. 
Više ti se neće govoriti: „Ostavljena“, niti će se zemlji tvojoj govoriti: „Opustošena“, nego će te zvati: „Milina moja“, a zemlju tvoju: „Udata“. Jer ćeš Gospodu milina biti, i zemlja će tvoja muža imati. 
Jer kao što se mladić ženi devicom, tvoj Sazdatelj će se oženiti tobom, i kao što se ženik veseli nevesti, veseliće se tebi Bog tvoj. 
Po zidovima tvojim, Jerusalime, stražare sam rasporedio. Po ceo dan i po celu noć oni neće zaćutati nikako. Oni podsećaju Gospoda, njima počinka nema. 
Ne dajte mu da počine dok ne učvrsti i ustroji Jerusalim, da on bude zemlji na pohvalu. 
Zakleo se Gospod desnicom svojom i snažnom mišicom svojom: „Više neće dati žito tvoje da ga jedu neprijatelji tvoji, ni da sinovi tuđinski piju tvoje vino na čemu si se ti trudio. 
Nego koji su ga želi, ti će ga i jesti, Gospoda hvaliće; i koji su ga brali, ti će ga i piti u predvorju mojega Svetilišta.“ 
Prođite! Prođite kroz vratnice! Poravnajte narodu put! Nasipajte! Nasipajte drum! Uklonite kamenje! Podignite narodima znamenje! 
Evo, Gospod se glasi do zemljinih krajeva: „Recite ćerki sionskoj: ’Evo, Spas tvoj dolazi. Evo s njim je plata njegova, ispred njega najamnina njegova.’“ 
Oni će se zvati: „Sveti narod“, „Otkupljeni Gospodom“, a tebe će zvati: „Traženi“, „Grad neostavljeni“. 
