Psalam.
40.
Za horovođu. Psalam Davidov. Strpljivo sam čekao na Gospoda, i on se prignuo i čuo mi vapaj. 
Podigao me je iz jame očaja, iz gliba blatnjavog, noge mi je postavio na stenu, i učvrstio korake moje. 
U usta mi je stavio novu pesmu, hvalospev Bogu našem. Mnogi će to videti, bojati se, i pouzdati se u Gospoda. 
Blago čoveku koji se uzda u Gospoda, a ne okreće se oholima, ili onima što idu za prevarom. 
Mnoga si svoja čudesa učinio za nas, Gospode, Bože moj, i naumi su tvoji za nas neizbrojivi. A ja ću javljati, govoriti o njima, kojima nema broja. 
Žrtve i prinose nisi poželeo, ali si mi zato uši otvorio. U žrtvama svespalnicama i žrtvama za greh nisi uživao. 
Tada rekoh: „Evo, dolazim, jer je tako napisano za mene u svitku. 
Želim da izvršim volju tvoju, Bože moj; Zakon je tvoj u mom srcu.“ 
Objavljujem pravednost u velikom zboru, ustima svojim to ne branim, Gospode, i ti to znaš. 
Pravednost tvoju ne krijem u srcu, već govorim o vernosti i spasenju tvome, ne skrivam milost i istinu tvoju od velikog zbora. 
Gospode, ne uskraćuj mi milosrđe tvoje; neka me milost i vernost tvoja štite doveka. 
Jer okružiše me nevolje nebrojene, bezakonja me moja sustigoše, videti ne mogu. Brojni su kao kosa na mojoj glavi, pa me srce moje izdaje. 
Neka ti je milo, Gospode, da me izbaviš! U pomoć mi požuri, Gospode! 
Neka se postide zajedno, neka se osramote oni što mi o glavi rade da je smaknu; neka se povuku u sramoti, neka budu poniženi ti što im je mila nevolja moja. 
Neka se zapanje nad sramotom svojom, ti što mi dovikuju: „Aha! Aha!“ 
Nek likuju i nek se raduju u tebi svi koji te traže; neka uvek govore oni što spasenje tvoje vole: „Velik je Gospod!“ 
A ja sam siromah i ubog, neka Gospod misli na mene. Ti si mi pomoćnik i izbavitelj. O, moj Bože, ne oklevaj! 
