2. Korinćanima.
6.
Kao Hristovi saradnici, molimo vas da ne uzimate olako milost Božiju. 
Jer Bog govori: „U vreme povoljno sam te uslišio, i u dan spasenja sam ti pomogao.“ Evo, sada je pravo vreme, sada je dan spasenja. 
Mi nikome ne postavljamo prepreke, da niko ne pokudi našu službu. 
Naprotiv, u svemu pokazujemo da smo sluge Božije: u velikoj postojanosti, nevoljama, nuždama, teškoćama, 
pod batinama, u tamnicama, pred razjarenom svetinom, u naporima, bdenjima, i postovima, 
u čistoti, znanju, strpljivosti, dobroti, u Svetom Duhu, iskrenoj ljubavi, 
iskrenom govoru, u Božijoj snazi, s oružjem pravednosti s desne i leve strane; 
u slavi i sramoti, sa zlim i dobrim glasom. Smatraju nas varalicama, a iskreni smo. 
Mi smo kao neznanci, a ipak nas poznaju; naizgled umiremo, ali, evo, živimo; kao kažnjeni smo, ali nismo pogubljeni; 
naizgled smo žalosni, ali smo uvek radosni; naizgled siromašni, a ipak obogaćujemo mnoge; naizgled kao oni koji nemaju ništa, a ipak imaju sve. 
Govorimo vam iskreno, Korinćani, srce smo širom otvorili za vas. 
Naše srce nije tesno za vas, ali je vaše srce tesno za nas. 
Govorim vam kao svojoj deci: proširite, zauzvrat, i vi svoja srca. 
Ne vucite jaram s nevernicima. Jer, šta ima pravednost s bezakonjem? Ili kakvo zajedništvo dele svetlo i tama? 
U čemu se Hristos slaže s Velijarom? Ili šta je zajedničko verniku i neverniku? 
Ima li ikakve saglasnosti između Božijeg hrama i idola? Mi smo, naime, hram živoga Boga, jer Bog je rekao: „Ja ću živeti u njima i hoditi među njima; ja ću biti njihov Bog, a oni će biti moj narod.“ 
Zato, „Izađite iz njihove sredine! Odvojte se! – govori Gospod. Nečistote ne dotičite, i ja ću vas primiti. 
Ja ću vam biti Otac, a vi ćete mi biti sinovi i ćerke – govori Gospod Svedržitelj.“ 
