Jovan.
9.
Kada je izašao iz hrama video je čoveka slepog od rođenja. 
Njegovi učenici ga upitaše: „Učitelju, zašto se ovaj čovek rodio slep? Da li je zgrešio on ili njegovi roditelji?“ 
Isus odgovori: „Nije on slep zato što je zgrešio on ili njegovi roditelji, već da bi Bog na njemu pokazao delovanje svoje sile. 
Dok je dan, treba da činimo delo onoga koji me je poslao. Jer dolazi noć kada niko neće moći da radi. 
Dok sam na svetu, ja sam svetlost svetu.“ 
Rekavši ovo, pljunuo je na zemlju i od pljuvačke načinio blato, pa je tim blatom namazao čovekove oči. 
Onda mu je rekao: „Idi i umij se u Siloamskoj banji!“ (Siloam u prevodu znači „poslan“.) Čovek ode, umi se i vrati se sa zdravim vidom. 
Njegovi susedi i oni koji su ga videli kako prosi, rekli su: „Nije li to onaj koji je tu sedeo i prosio?“ 
Jedni su govorili: „Da, to je taj!“ – a drugi opet: „Ne, nije, nego samo liči na njega!“ On tada reče: „Ja sam taj!“ 
Onda ga upitaše: „Kako si progledao?“ 
On odgovori: „Čovek koji se zove Isus je napravio blato, namazao moje oči i rekao mi: ’Idi u Siloamsku banju i umij se!’ Otišao sam, umio se i progledao.“ 
Oni ga upitaše: „Gde je on?“ „To ne znam“ – odgovori on. 
Zatim su nekadašnjeg slepca odveli farisejima. 
A dan kada je Isus napravio blato i vratio vid slepome bio je subota. 
Fariseji ga ponovo upitaše kako je progledao. On im reče: „Namazao mi je oči blatom, ja sam se umio i sada vidim.“ 
Tada rekoše neki fariseji: „Taj čovek nije od Boga, jer ne poštuje zakon o suboti.“ Drugi rekoše: „Kako grešan čovek može učiniti ovakve znake?“ Tako je došlo do podele među njima. 
Ponovo su pitali nekadašnjeg slepca: „Šta ti misliš o njemu, pošto ti je vratio vid?“ Čovek reče: „On je prorok.“ 
Ipak, judejske vođe nisu htele da poveruju da je čovek bio slep i da ponovo vidi, dok nisu pozvali njegove roditelje. 
Onda su i njih pitali: „Da li je ovo vaš sin za koga tvrdite da se rodio slep? Kako to da sada vidi?“ 
Njegovi roditelji odgovoriše: „Znamo da je ovo naš sin i da se rodio slep, 
ali ne znamo kako sada vidi i ko mu je vratio vid. Pitajte njega. Punoletan je, pa neka govori sam za sebe.“ 
Njegovi roditelji su rekli ovo, jer su se plašili judejskih vođa. Naime, judejske vođe su se već bile dogovorile da se iz sinagoge isključi svako ko bi Isusa priznao za Hrista. 
Zbog toga su njegovi roditelji rekli: „Punoletan je, pitajte njega.“ 
Tada su po drugi put pozvali čoveka koji je bio slep i rekli mu: „Priznaj na slavu Bogu! Mi znamo da je taj čovek grešnik.“ 
Čovek odgovori: „Ja ne znam da li je on grešnik. Jedino znam da sam bio slep, a sada vidim!“ 
Oni ga upitaše: „Šta ti je učinio? Kako ti je vratio vid?“ 
On im odgovori: „To sam vam već rekao, a vi niste slušali. Zašto hoćete da to ponovo čujete? Da nećete da postanete njegovi učenici?“ 
Oni ga izvređaše i rekoše mu: „Ti si njegov učenik, a mi smo Mojsijevi učenici! 
Znamo da je Bog govorio Mojsiju, a za ovoga ne znamo ni odakle je!“ 
Čovek im reče: „Baš to je i čudno što mi je iscelio vid, a vi ne znate odakle je. 
Znamo, naime, da Bog ne uslišava grešnike, nego samo onoga ko je pobožan i ko čini ono što je Bogu po volji. 
Nikada se nije čulo da je neko vratio vid slepome od rođenja. 
Da on nije došao od Boga, ne bi mogao ništa da učini.“ 
Oni mu odgovoriše: „Ti ćeš da nas učiš, a sav si rođen kao grešnik!“ Zatim su ga izbacili napolje. 
Kada je Isus čuo da su ga isterali, našao ga je i rekao mu: „Veruješ li u Sina Čovečijeg?“ 
Čovek mu odgovori: „Reci mi ko je on, Gospode, da bih mogao da verujem u njega!“ 
Isus mu reče: „Već si ga video. To je onaj koji govori s tobom.“ 
Čovek odgovori: „Verujem, Gospode“, i pokloni mu se. 
Isus reče: „Ja sam došao na ovaj svet da sudim, da progledaju oni koji ne vide i da postanu slepi oni što vide.“ 
Neki fariseji koji su bili sa njim čuli su to, pa su pitali: „Da nismo i mi slepi?“ 
Isus im reče: „Kad biste bili slepi, ne biste bili krivi za greh. Ali, pošto kažete da vidite, krivica je i dalje na vama. 
