Psalam.
16.
Davidova pesma pouzdanja u Boga. Čuvaj me, o, Bože, jer u tebi je utočište moje. 
Kažem Gospodu: „Ti si moj Gospod, bez tebe mi nema dobra.“ 
Uzvišeni su sveti u zemlji, u njima mi je sva milina. 
Mnoge muke stižu one, što za drugim bogovima hrle. Zato neću njima krvne žrtve liti, niti će mi usne prizivati im ime. 
Gospod mi je baština, moja čaša; ti čvrsto držiš moj deo. 
Zemlja mi je dana na prijatnom mestu; kako li je divna moja baština! 
Blagosiljam Gospoda koji me savetuje, i u noćno doba opominje me nutrina. 
Gospod mi je uvek pred očima. Pošto mi je on sa desne strane, ništa mene uzdrmati neće. 
Zato mi je srce ushićeno, a biće moje tome se raduje; celo moje telo počiva spokojno, 
što mi dušu nećeš prepustiti Svetu mrtvih, niti dati da tvoj verni truli. 
Stazu života ti si mi otkrio, pun radosti pred tobom ću biti. Večne su divote u tvojoj desnici! 
