Knjiga proroka Zaharije.
14.
Evo, dolazi dan Gospodnji kada će se usred tebe podeliti tvoj plen. 
Okupiću sve narode na bitku protiv Jerusalima. Grad će biti osvojen, kuće oplenjene, a žene silovane. Pola grada će odvesti u izgnanstvo, a ostatak naroda neće terati iz grada. 
A Gospod će izaći i boriće se protiv ovih naroda kao što se nekada borio u vreme rata. 
Toga dana će njegove noge stati na Maslinsku goru koja je istočno od Jerusalima. I Maslinska gora će se rascepiti na pola, od istoka na zapad u jako veliku dolinu. Polovina gore biće pomerena na sever, a polovina na jug. 
I vi ćete bežati u dolinu mojih gora koja će dosezati do Acela. Bežaćete kao kada ste bežali pred zemljotresom, u danima Judinog cara Ozije.“ Ali će doći Gospod, moj Bog, i svi sveti s tobom. 
Toga dana neće biti ni svetla ni hladne, ledene tame. 
U jedan dan, Gospodu znan, neće biti ni dana ni noći, nego će biti veče, a biće svetlo. 
Toga će dana sveže vode poteći iz Jerusalima: polovina njih ka moru na istoku, a polovina ka moru na zapadu. I to će biti i leti i zimi. 
Gospod će biti car nad zemljom svom. Toga će dana Gospod biti jedini i ime njegovo jedino. 
Sva će se zemlja promeniti, biće kao poljana od Gavaje do Rimona na jugu Jerusalima, koji će se podići i počivati na svom mestu od Venijaminovih vrata do mesta gde su Prva vrata i Ugaona vrata, i od Ananilove kule do Careve kace. 
Narod će živeti u njemu i neće više doživeti kleto uništenje. Jerusalim će prebivati spokojno. 
I ovo će biti pošast kojom će Gospod da udari sve narode koji su zaratili protiv Jerusalima: meso će im istruliti dok još stoje na nogama svojim, oči će im usahnuti u dupljama, a jezici će im se sasušiti u ustima. 
Toga će dana biti veliki nespokoj Gospodnji među njima. Zato će svako hvatati za ruku svoga bližnjeg i dizaće ruku jedni na druge. 
Juda će se boriti u Jerusalimu, zgrnuće se blago svih okolnih naroda – obilje zlata, srebra i odeće – baš pravo mnoštvo. 
Poput ove pošasti doći će u tom taboru i do pomora konja, mazgi, kamila, magaraca i sve stoke. 
Svaki preživeli, iz svih naroda koji su došli da napadnu Jerusalim, dolaziće iz godine u godinu da se pokloni Caru, Gospodu nad vojskama, i slavi praznik Senica. 
A onim zemaljskim narodima koji ne budu dolazili da se poklone Caru, Gospodu nad vojskama, neće padati kiša. 
Ako egipatski narod ne dođe gore, ne pojavi se, ni njemu neće padati kiša. Snaći će ga pošast kojom će Gospod da udari narode koji neće dolaziti da proslave praznik Senica. 
I to će Egiptu biti kazna i kazna svih naroda koji neće dolaziti gore da proslave praznik Senica. 
Toga će dana na konjskim praporcima pisati „Gospodu posvećen“, a kotlovi Doma Gospodnjeg biće kao posude pred žrtvenikom. 
Gospodu nad vojskama biće posvećen svaki kotao u Jerusalimu i Judi, pa će doći svi koji žrtvuju da ih uzmu i kuvaju u njima. Toga dana u Domu Gospoda nad vojskama više neće biti trgovaca.
