1. Korinćanima.
8.
A sada o hrani koja se prinosi idolima. Znamo da svi imamo znanje. Ali znanje dovodi do oholosti, dok ljubav izgrađuje. 
Ako neko misli da nešto zna, još uvek ne zna onako kako bi trebalo da zna. 
A ko voli Boga, njega Bog poznaje. 
A što se tiče hrane žrtvovane idolima, znamo da idol ne predstavlja ništa i da nema drugog Boga osim jednoga. 
Čak i da ima takozvanih bogova, kao što se tvrdi da ima mnogo bogova i gospodara – bilo na nebu bilo na zemlji, 
mi imamo jednog Boga i Oca od koga sve potiče, i kome i mi pripadamo, i jednoga Gospoda, Isusa Hrista, po kome je sve postalo, i po kome i mi postojimo. 
Međutim, nemaju svi to znanje. Neki su se toliko navikli da služe idolima, da kada jedu takvu hranu, jedu je kao da je prinesena idolima, pa se tako njihova slaba savest kalja. 
Hrana nas neće dovesti bliže Bogu, jer niti smo na gubitku ako ne jedemo, niti smo na dobitku ako jedemo. 
Gledajte samo da vaša sloboda ne bude kamen spoticanja za one koji su slabi. 
Jer ako neko vidi tebe, koji imaš znanje, za trpezom u idolskom hramu, neće li se, zbog svoje slabe savesti, ohrabriti da jede hranu žrtvovanu idolima? 
I tako zbog tvog znanja propada taj slabi, tvoj brat za koga je Hristos umro. 
Jer time što grešite protiv svoje braće udarajući po njihovoj slaboj savesti, grešite i protiv Hrista. 
Stoga, ako hrana navodi na greh moga brata, radije neću jesti meso doveka, da ga ne bih naveo na greh. 
