- Knjiga proroka Jeremije
- <
- 2
- >

2
Izrailj je zaboravio Boga
1 Došla mi je reč Gospodnja govoreći: 2 „Idi i objavi u uši Jerusalima:
’Govori Gospod:
„Sećam te se po privrženosti tvoje
mladosti i ljubavi tvog vereništva.
Išla si za mnom u pustinju,
u nezasejanu zemlju.
3 Svet je Izrailj bio Gospodu,
prvina njegovog uroda
i svi koji su ga gutali bili bi krivi
i propast bi ih stigla
– govori Gospod.“’“
4 Čujte Gospodnju reč, dome Jakovljev
i svi rodovi Izrailjevog doma.
5 Govori Gospod:
„Kakvu su nepravdu u meni našli tvoji preci
kada su se udaljili od mene,
išli za taštinom
i postali tašti?
6 Nisu pitali: ’Gde je Gospod
koji nas je doveo iz egipatske zemlje,
koji nas je vodio u pustinji,
po zemlji pustoši i jama,
po zemlji sušnoj i mračnoj,
po zemlji kojom niko kročio nije
i u kojoj niko prebivao nije?’
7 A ja sam vas doveo u zemlju voćnjaka,
da jedete njeno voće i njena dobra.
I došli ste i opoganili ste moju zemlju,
i moje ste nasledstvo pretvorili u gadost.
8 Sveštenici nisu rekli:
’Gde je Gospod?’
Oni koji se bave Zakonom me nisu poznali,
i pastiri se pobuniše protiv mene.
Proroci su proricali uz pomoć Vala
i išli za onim od čega nema koristi.
9 I još ću da se parničim s vama
– govori Gospod –
i sa decom vaše dece ću da se parničim.
10 Jer, pređite na kitimska ostrva i vidite,
i u Kedar pošaljite pa onda dobro razmotrite.
Vidite da li se ovako nešto već dogodilo:
11 Da li je neki narod zamenio bogove
ako oni i nisu bogovi?
A moj narod je zamenio svoju Slavu*Govorna stilska figura kojom se osobine neke osobe ili stvari izjednačavaju sa svojim nosiocem. (Vidi Isa 1,4Svetitelj Izrailjev.)
za ono od čega nema koristi!
12 O, nebesa, užasnite se zbog ovoga,
zgrozite se i opustošite
– govori Gospod.
13 Jer je dva zla učinio moj narod:
Zaboravio je mene, izvor svežih voda,
i sebi isklesao bunare,
napukle bunare što ne drže vodu.
14 Pa zar je Izrailj rob, jedan od onih rođenih u kući?
Zašto je postao plen?
15 Na njega riču lavići, urliču rikom;
njegovu su zemlju pretvorili u pustoš,
njegovi gradovi su porušeni
i tu više niko ne prebiva.
16 Čak ti je i narod iz Nofa i Tafnesa
obrijao teme.
17 Zar to nisi sam sebi uradio
napustivši Gospoda, svog Boga,
u vreme kada te je vodio putem?
18 I zato šta ti znači put egipatski
da piješ vodu sihorsku†Sior je rukavac Nila.?
I šta ti znači put asirski
da piješ vodu iz reke‡Eufrat.?
19 Kazniće te tvoje zlo
i tvoje otpadništvo će te prekoriti.
Pa znaj i vidi, jer je zlo i gorko
što si napustio Gospoda, svog Boga,
i što nema u tebi moga straha –
govori Gospod, Bog nad vojskama.
20 Jer ja sam odavno skršio tvoj jaram
i tvoje sam okove izlomio.
Ali ti si rekla: ’Neću da ti služim.’
I na svakoj uzvišici,
i pod svakim zelenim drvetom
si polegla kao bludnica.
21 A ja, ja sam te posadio kao plemenitu lozu,
baš pouzdano seme.
I kako si mi se promenila
i izrodila u vinjagu?
22 Sve i da se šalitrom pereš
i da pribaviš mnogo ceđi,
štrčaće fleka tvoje krivice preda mnom
– govori Gospod Bog.
23 Kako onda govoriš: ’Nisam oskrnavljena
i nisam išla Valima?’
Sagledaj svoje tragove u dolini
i shvati šta si uradila.
Ti si mlada i brza kamila
što tumaraš kojekuda;
24 mlada magarica navikla na divljinu
što u svojoj žudnji njuši vetar.
I ko će da je vrati kad je u teranju?
Neće malaksati svi koji je traže,
jer će je pronaći u njenom mesecu.
25 Ne dozvoli da ti noga bude bosa,
da ti grlo bude suvo.
Ali ti si rekla: ’Ništa od toga!
Ne, jer volim tuđe bogove
i ići ću za njima.’
26 Kao lopov što se stidi kada ga uhvate,
tako će da se osramoti dom Izrailjev.
Oni – njegovi carevi, njegovi glavari,
njegovi sveštenici i njegovi proroci –
27 koji govore drvetu: ’Ti si moj otac!’
I kamenu: ’Ti si me rodio!’
Jer su meni okrenuli leđa a ne lice,
a u vreme svoje propasti će reći:
’Ustani i spasi nas!’
28 Pa gde su tvoji bogovi koje si napravio za sebe?
Neka ustanu ako mogu da te spasu
u vreme tvoje propasti.
Jer, koliki je broj tvojih gradova –
o, Judo – toliko je tvojih bogova.
29 Zašto se parničite sa mnom?
Pa svi ste se vi pobunili protiv mene
– govori Gospod.
30 Uzalud sam udarao tvoje sinove
jer nisu prihvatili karanje,
a tvoj je mač progutao tvoje proroke
kao kad lav proždire.
31 O, naraštaju, razmotrite reč Gospodnju:
Zar sam Izrailju bio pustinja
ili zemlja mrklog mraka?
Zašto moj narod govori: ’Naskitasmo se
pa nećemo ponovo da ti dođemo’?
32 Zaboravlja li devica svoj nakit
i nevesta svoj pojas?
A moj narod zaboravlja mene
danima bez broja.
33 Kako si dobro uredila svoj put da tražiš ljubav,
da si i pokvarenice naučila svojim putevima!
34 Još se i krv našla na tvojim skutima,
sve životi ubogih i nevinih,
iako ih nisi zatekla dok provaljuju.
Ali za sve to ti kažeš:
35 ’Ja sam nedužna!
Njegov se gnev svakako odvratio od mene.’
I evo, sporiću se s tobom
jer govoriš: ’Sagrešila nisam.’
36 Zašto tako tumarajući
menjaš svoj put?
I od Egipta ćeš se zastideti
kao što si se zastidela Asirije.
37 I od njega ćeš da odeš
s rukama svojim na glavi svojoj,
jer je Gospod odbacio tvoje uzdanice
da zbog njih ne napreduješ.

- Knjiga proroka Jeremije
- <
- 2
- >

*2:11 Govorna stilska figura kojom se osobine neke osobe ili stvari izjednačavaju sa svojim nosiocem. (Vidi Isa 1,4 Svetitelj Izrailjev.)

†2:18 Sior je rukavac Nila.

‡2:18 Eufrat.

© 2005 2017 Biblica