Исаија.
52.
Пробуди се, пробуди се, обуци се у силу своју, Сионе; обуци красне хаљине своје, Јерусалиме граде свети; јер неће више ући у тебе необрезани и нечисти. 
Отреси прах са себе, устани, седи, Јерусалиме; скини окове с врата свог, заробљена кћери сионска. 
Јер овако вели Господ: Забадава се продадосте, и искуписте се без новца. 
Јер овако вели Господ Господ: У Мисир сиђе мој народ пре да онде живе као дошљаци, али Мисирци им чинише силу ни за шта. 
А сада шта ћу ту? вели Господ. Јер је народ мој заборављен низашта; који владају њим, цвеле га, вели Господ, и једнако сваки дан хули се на име моје. 
Зато ће познати народ мој име моје, зато ће познати у онај дан да сам ја који говорим: Ево ме. 
Како су красне на горама ноге оног који носи добре гласе, који оглашује мир, који јавља добро, оглашује спасење, говори Сиону: Бог твој царује. 
Стражари ће твоји подигнути глас, подигнуће глас, и сви ће запевати, јер ће очима видети где Господ води натраг Сион. 
Кликујте и певајте, развалине јерусалимске, јер Господ утеши народ свој, избави Јерусалим. 
Загали Господ свету мишицу своју пред свим народима, да виде сви крајеви земаљски спасење Бога нашег. 
Одступите, одступите, изађите одатле, не дотичите се ничег нечистог; изађите испред њега, очистите се ви који носите судове Господње. 
Јер нећете изаћи у хитњи, нити ћете ићи бежећи; јер ће Господ ићи пред вама, и задња војска биће вам Бог Израиљев. 
Гле, слуга ће мој бити срећан, подигнуће се и узвисиће се и прославиће се. 
Како се многи зачудише Теби, што беше нагрђен у лицу мимо сваког човека, и у стасу мимо синова човечјих, 
Тако ће опет удивити многе народе, цареви ће пред Њим затиснути уста своја, јер ће видети шта им није казивано и разумеће шта нису слушали. 
