Јездрина.
8.
А ово су главари домова отачких и племе оних што пођоше са мном из Вавилона за владе цара Артаксеркса: 
Од синова Финесових Гирсом; од синова Итамарових Данило; од синова Давидових Хатус; 
од синова Сеханије, који беше од синова Фаросових, Захарија и с њим на број мушкиња сто и педесет; 
од синова Фат-Моавових Елиоинај син Зерајин и с њим мушкиња двеста; 
од синова Сеханијиних син Јасилов и с њим мушкиња три стотине; 
и од синова Адинових Евед син Јонатанов и с њим мушкиња педесет; 
и од синова Еламових Исаија син Аталијин и с њим мушкиња седамдесет; 
и од синова Севатијиних Зевадија син Михаилов и с њим мушкиња осамдесет; 
од синова Јоавових Овадија син Јехилов и с њим мушкиња двеста и осамдесет; 
и од синова Селомитових син Јосифијин и с њим мушкиња сто и шездесет; 
и од синова Вивајевих Захарија син Вивајев и с њим мушкиња двадесет и осам; 
и од синова Азгадових Јоанан син Акатанов и с њим мушкиња сто и десет; 
и од синова Адоникамових последњих по имену Елифелет, Јеило и Семаја и с њима мушкиња шездесет; 
и од синова Вигвајевих Гутај и Завуд и с њима мушкиња седамдесет. 
И сабра их код реке која тече у Аву, и онде стајасмо у логору три дана; после прегледах народ и свештенике али не нађох онде ни једног од синова Левијевих. 
Зато послах Елијезера, Арила, Семају и Елнатана и Јарива и Елнатана и Натана и Захарију и Месулама и главаре, и Јојарива и Еланатана учитеље, 
и оправи их к Иду поглавару у месту Касифији, и научи их шта ће говорити Иду и браћи његовој Нетинејима у месту Касифији да би нам довели слуге за дом Бога нашег. 
И доведоше нам, јер добра рука Божија беше над нама, човека разумног између синова Малија сина Левија сина Израиљевог, Серевију са синовима његовим и браћом његовом, њих осамнаест; 
и Асавију и с њим Исаију од синова Мераријевих, с браћом његовом и њиховим синовима, њих двадесет, 
и од Нетинеја, које одреди Давид и кнезови да служе Левитима, двеста и двадесет Нетинеја, који сви бише именовани поименце. 
Тада огласих онде на реци Ави пост, да бисмо се понизили пред Богом својим и измолили у Њега срећан пут себи и деци својој и свему благу свом. 
Јер ме беше стид искати од цара војске и коњика да нас бране од непријатеља путем, јер бејасмо рекли цару говорећи: Рука је Бога нашег на добро над свима који Га траже, и јачина је Његова и гнев на све који Га остављају. 
Тако постисмо и молисмо Бога свог за то, и умолисмо Га. 
Тада одвојих између главара свештеничких дванаест, Серевију, Асавију и с њима десеторицу браће њихове. 
И измерих им сребро и злато и судове, прилоге дому Бога нашег што приложи цар и саветници његови и кнезови његови и сав народ Израиљев који се нађе; 
измерих им у руке шест стотина и педесет таланата сребра, и судова сребрних сто таланата и сто таланата злата, 
и двадесет чаша златних од хиљаду драма, и два суда од бронзе добре и скупоцене као злато. 
И рекох им: Ви сте свети Господу и ови су судови свети, и ово сребро и злато драговољан је прилог Господу Богу отаца ваших. 
Пазите и чувајте докле не измерите пред главарима свештеничким и Левитима и главарима отачких домова Израиљевих у Јерусалиму у клетима дома Господњег. 
И тако примише свештеници и Левити измерено сребро и злато и судове да однесу у Јерусалим, у дом Бога нашег. 
И пођосмо од реке Аве дванаестог дана првог месеца да идемо у Јерусалим, и рука Бога нашег беше над нама и избави нас из руку непријатељских и заседачких на путу. 
И дођосмо у Јерусалим и стајасмо онде три дана. 
А четврти дан измери се сребро и злато и судови у дому Бога нашег у руке Меримоту, сину Уријином свештенику, с којим беше Елеазар син Финесов, и с њима Јозавад син Исусов и Ноадија син Венујев, Левити. 
Све на број и на меру, и мера би записана од свега у исто време. 
И који бише у ропству па се вратише из ропства принесоше на жртву паљеницу Богу Израиљевом дванаест јунаца за свега Израиља, деведесет и шест овнова, седамдесет и седам јагањаца, дванаест јараца за грех, све то на жртву паљеницу Господу. 
И предаше заповести цареве намесницима царевим и кнезовима с ове стране реке и они потпомогоше народ и дом Божји. 
