- Песма над песмама
- <
- 6
- >

6
Радовање повратку пријатељичину.
1 Драги мој сиђе у врт свој,
к лехама мирисног биља,
да пасе по вртовима
и да бере љиљане.
2 Ја сам драгог свог,
и мој је драги мој,
који пасе међу љиљанима.
3 Лепа си, драга моја, као Терса,
красна си као Јерусалим,
страшна као војска са заставама.
4 Одврати очи своје од мене,
јер ме распаљују.
Коса ти је као стадо коза
које се виде на Галаду.
5 Зуби су ти као стадо оваца кад излазе из купала,
које се све близне, а ниједне нема јалове.
6 Јагодице су твоје између витица твојих
као кришка шипка.
7 Шездесет има царица
и осамдесет иноча,
и девојака без броја;
8 Али је једна голубица моја,
безазлена моја, јединица у матере своје,
изабрана у родитељке своје.
Видеше је девојке и назваше је блаженом;
и царице и иноче хвалише је.
9 Ко је она што се види као зора,
лепа као месец, чиста као сунце,
страшна као војска са заставама?
10 Сиђох у орашје
да видим воће у долу,
да видим цвате ли винова лоза,
пупе ли шипци.
11 Не дознах ништа,
а душа ме моја посади на кола Аминадавова.
12 Врати се, врати се Суламко,
врати се, врати се, да те гледамо.
Шта ћете гледати на Суламци?
Као чете војничке.

- Песма над песмама
- <
- 6
- >

Public Domain