\NormalFont\ShortTitle{Sveto Jevanđelje po Luki}

{\MT Sveto Jevanđelje po Luki



\par }\ChapOne{1}{\SH Uvod. Anđeo objavljuje rođenje Jovana Krstitelja. Anđeo Gavrilo objavljuje Hristovo rođenje. Marija kod Jelisavete. Marijin slavopoj. Jovanovo rođenje i obrezanje. Zarijino prorokovanje.
\par }
{\PP \VerseOne{1}Budući da mnogi počeše opisivati događaje koji se ispuniše među nama,

\VS{2}kao što nam predaše koji isprva sami videše i sluge reči biše:

\VS{3}Namislih i ja, ispitavši sve od početka, po redu pisati tebi, čestiti Teofile,

\VS{4}da poznaš temelj onih reči kojima si se naučio.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{5}U vreme Iroda cara judejskog beše neki sveštenik od reda Avijinog, po imenu Zarija, i žena njegova od plemena Aronovog, po imenu Jelisaveta.

\VS{6}A behu oboje pravedni pred Bogom, i življahu u svemu po zapovestima i uredbama Gospodnjim bez mane.

\VS{7}I ne imahu dece; jer Jelisaveta beše nerotkinja, i behu oboje već stari.


\par }{\PP \VS{8}I dogodi se, kad on služaše po svom redu pred Bogom,

\VS{9}da po običaju sveštenstva dođe na njega da iziđe u crkvu Gospodnju da kadi.

\VS{10}I sve mnoštvo naroda beše napolju i moljaše se Bogu u vreme kađenja.

\VS{11}A njemu se pokaza anđeo Gospodnji koji stajaše s desne strane oltara kadionog.

\VS{12}I kad ga vide Zarija uplaši se i strah napade na nj.

\VS{13}A anđeo reče mu: Ne boj se, Zarija; jer je uslišena tvoja molitva: i žena tvoja Jelisaveta rodiće ti sina, i nadeni mu ime Jovan.

\VS{14}I biće tebi radost i veselje, i mnogi će se obradovati njegovom rođenju.

\VS{15}Jer će biti veliki pred Bogom, i neće piti vino ni siker; i napuniće se Duha Svetog još u utrobi matere svoje;

\VS{16}i mnoge će sinove Izrailjeve obratiti ka Gospodu Bogu njihovom;

\VS{17}i on će napred doći pred Njim u duhu i sili Ilijinoj da obrati srca otaca k deci i nevernike k mudrosti pravednika, i da pripravi Gospodu narod gotov.


\par }{\PP \VS{18}I reče Zarija anđelu: Po čemu ću ja to poznati? Jer sam star i žena je moja vremenita.

\VS{19}I odgovarajući anđeo reče mu: Ja sam Gavrilo što stojim pred Bogom, i poslan sam da govorim s tobom i da ti javim ovu radost.

\VS{20}I evo, onemećeš i nećeš moći govoriti do onog dana dok se to ne zbude; jer nisi verovao mojim rečima koje će se zbiti u svoje vreme.

\VS{21}I narod čekaše Zariju, i čuđahu se što se zabavi u crkvi.

\VS{22}A izišavši ne mogaše da im govori; i razumeše da mu se nešto utvorilo u crkvi; i on namigivaše im; i osta nem.

\VS{23}I kad se navršiše dani njegove službe otide kući svojoj.


\par }{\PP \VS{24}A posle ovih dana, zatrudne Jelisaveta žena njegova, i krijaše se pet meseci govoreći:

\VS{25}Tako mi učini Gospod u dane ove u koje pogleda na me da me izbavi od ukora među ljudima.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{26}A u šesti mesec posla Bog anđela Gavrila u grad galilejski po imenu Nazaret

\VS{27}k devojci isprošenoj za muža, po imenu Josifa iz doma Davidovog; i devojci beše ime Marija.

\VS{28}I ušavši k njoj anđeo reče: Raduj se, blagodatna! Gospod je s tobom, blagoslovena si ti među ženama.

\VS{29}A ona, videvši ga, poplaši se od reči njegove i pomisli: Kakav bi ovo bio pozdrav?

\VS{30}I reče joj anđeo: Ne boj se, Marija! Jer si našla milost u Boga.

\VS{31}I evo zatrudnećeš, i rodićeš Sina, i nadeni Mu ime Isus.

\VS{32}On će biti veliki, i nazvaće se Sin Najvišega, i daće Mu Gospod Bog presto Davida oca Njegovog;

\VS{33}i carovaće u domu Jakovljevom vavek, i carstvu Njegovom neće biti kraja.


\par }{\PP \VS{34}A Marija reče anđelu: Kako će to biti kad ja ne znam za muža?


\par }{\PP \VS{35}I odgovarajući anđeo reče joj: Duh Sveti doći će na tebe, i sila Najvišeg oseniće te; zato i ono što će se roditi biće sveto, i nazvaće se Sin Božji.

\VS{36}I evo Jelisaveta, tvoja tetka, i ona zatrudne sinom u starosti svojoj, i ovo je šesti mesec njoj, koju zovu nerotkinjom.

\VS{37}Jer u Boga sve je moguće što kaže.

\VS{38}A Marija reče: Evo sluškinje Gospodnje; neka mi bude po reči tvojoj. I anđeo otide od nje.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{39}A Marija ustavši onih dana, otide brzo u gornju zemlju, u grad Judin.

\VS{40}I uđe u kuću Zarijinu, i pozdravi se s Jelisavetom.

\VS{41}I kad Jelisaveta ču čestitanje Marijino, zaigra dete u utrobi njenoj, i Jelisaveta se napuni Duha Svetog,

\VS{42}i povika zdravo i reče: Blagoslovena si ti među ženama, i blagosloven je plod utrobe tvoje.

\VS{43}I otkud meni ovo da dođe mati Gospoda mog k meni?

\VS{44}Jer gle, kad dođe glas čestitanja tvog u uši moje, zaigra dete radosno u utrobi mojoj.

\VS{45}I blago onoj koja verova, jer će se izvršiti šta joj kaza Gospod.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{46}I reče Marija:

\par }{\BB \par }
{\Q Veliča duša moja Gospoda;


\par }{\QB \VS{47}I obradova se duh moj Bogu Spasu mom,


\par }{\Q \VS{48}Što pogleda na poniženje sluškinje svoje;

\par }{\QB jer gle, odsad će me zvati blaženom svi naraštaji;


\par }{\Q \VS{49}Što mi učini veličinu silni,

\par }{\QB i sveto ime Njegovo;


\par }{\Q \VS{50}I milost je Njegova od kolena na koleno

\par }{\QB onima koji Ga se boje.


\par }{\Q \VS{51}Pokaza silu rukom svojom;

\par }{\QB razasu ponosite u mislima srca njihovih.


\par }{\Q \VS{52}Zbaci silne s prestola,

\par }{\QB i podiže ponižene.


\par }{\Q \VS{53}Gladne napuni blaga,

\par }{\QB i bogate otpusti prazne.


\par }{\Q \VS{54}Primi Izrailja, slugu svog,

\par }{\QB da se opomene milosti.


\par }{\Q \VS{55}Kao što govori ocima našim,

\par }{\QB Avraamu i semenu njegovom doveka.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{56}Marija pak sedi s njom oko tri meseca, i vrati se kući svojoj.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{57}A Jelisaveti dođe vreme da rodi, i rodi sina.

\VS{58}I čuše njeni susedi i rodbina da je Gospod pokazao veliku milost svoju na njoj, i radovahu se s njom.

\VS{59}I u osmi dan dođoše da obrežu dete, i hteše da mu nadenu ime oca njegovog, Zarija.

\VS{60}I odgovarajući mati njegova reče: Ne, nego da bude Jovan.

\VS{61}I rekoše joj: Nikoga nema u rodbini tvojoj da mu je takvo ime.

\VS{62}I namigivahu ocu njegovom kako bi on hteo da mu nadenu ime.

\VS{63}I zaiskavši daščicu, napisa govoreći: Jovan mu je ime. I začudiše se svi.

\VS{64}I odmah mu se otvoriše usta i jezik njegov i govoraše hvaleći Boga.

\VS{65}I uđe strah u sve susede njihove; i po svoj gornjoj Judeji razglasi se sav ovaj događaj.

\VS{66}I svi koji čuše metnuše u srce svoje govoreći: Šta će biti iz ovog deteta? I ruka Gospodnja beše sa njim.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{67}I Zarija otac njegov napuni se Duha Svetog, i prorokova govoreći:


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{68}Blagosloven Gospod Bog Jakovljev

\par }{\QB što pohodi i izbavi narod svoj,


\par }{\Q \VS{69}I podiže nam rog spasenja

\par }{\QB u domu Davida sluge svog,


\par }{\Q \VS{70}Kao što govori ustima svetih proroka svojih od veka


\par }{\Q \VS{71}Da će nas izbaviti od naših neprijatelja

\par }{\QB i iz ruku svih koji mrze na nas;


\par }{\Q \VS{72}Učiniti milost ocima našim,

\par }{\QB i opomenuti se svetog zaveta svog,


\par }{\Q \VS{73}Kletve kojom se kleo Avraamu ocu našem da će nam dati


\par }{\QB \VS{74}Da se izbavimo iz ruku neprijatelja svojih,

\par }{\Q i da mu služimo bez straha,


\par }{\QB \VS{75}I u svetosti i u pravdi pred Njim dok smo god živi.


\par }{\Q \VS{76}I ti, dete, nazvaćeš se prorok Najvišega;

\par }{\QB jer ćeš ići napred pred licem Gospodnjim da Mu pripraviš put;


\par }{\Q \VS{77}Da daš razum spasenja narodu njegovom

\par }{\QB za oproštenje greha njihovih,


\par }{\Q \VS{78}Po dubokoj milosti Boga našeg,

\par }{\QB po kojoj nas je pohodio istok s visine;


\par }{\Q \VS{79}Da obasjaš one koji sede u tami i u senu smrtnom;

\par }{\QB da uputiš noge naše na put mira.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{80}A dete rastijaše i jačaše duhom, i beše u pustinji dotle dok se ne pokaza Izrailju.




\par }\Chap{2}{\SH Hristovo rođenje, obrezanje i donošenje u Hram. Simeun i Ana. Dvanaestogodišnji Isus u Hramu. Njegovo detinjstvo u Nazaretu.
\par }
{\PP \VerseOne{1}U to vreme pak iziđe zapovest od ćesara Avgusta da se prepiše sav svet.

\VS{2}Ovo je bio prvi prepis za vladanja Kirinova Sirijom.

\VS{3}I pođoše svi da se prepišu, svaki u svoj grad.

\VS{4}Tada pođe i Josif iz Galileje, iz grada Nazareta u Judeju u grad Davidov koji se zvaše Vitlejem, jer on beše iz doma i plemena Davidovog,

\VS{5}da se prepiše s Marijom, isprošenom za njega ženom, koja beše trudna.

\VS{6}I kad onamo behu, dođe vreme da ona rodi.

\VS{7}I rodi Sina svog prvenca, i povi Ga, i metnu Ga u jasle; jer im ne beše mesta u gostionici.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{8}I behu pastiri u onom kraju koji čuvahu noćnu stažu kod stada svog.

\VS{9}I gle, anđeo Gospodnji stade među njima, i slava Gospodnja obasja ih; i uplašiše se vrlo.

\VS{10}I reče im anđeo: Ne bojte se; jer gle, javljam vam veliku radost koja će biti svemu narodu.

\VS{11}Jer vam se danas rodi spas, koji je Hristos Gospod, u gradu Davidovom.

\VS{12}I eto vam znaka: Naći ćete dete povito gde leži u jaslama.

\VS{13}I ujedanput postade s anđelom mnoštvo vojnika nebeskih, koji hvaljahu Boga govoreći:


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{14}Slava na visini Bogu,

\par }{\QB i na zemlji mir,

\par }{\QB među ljudima dobra volja.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{15}I kad anđeli otidoše od njih na nebo, pastiri govorahu jedan drugom: Hajdemo do Vitlejema, da vidimo to što se tamo dogodilo šta nam kaza Gospod.

\VS{16}I dođoše brzo, i nađoše Mariju i Josifa i dete gde leži u jaslama.

\VS{17}A kad videše, kazaše sve što im je kazano za to dete.

\VS{18}I svi koji čuše diviše se tome što im kazaše pastiri.

\VS{19}A Marija čuvaše sve reči ove i slagaše ih u srcu svom.

\VS{20}I vratiše se pastiri slaveći i hvaleći Boga za sve što čuše i videše, kao što im bi kazano.


\par }{\PP \VS{21}I kad se navrši osam dana da Ga obrežu, nadenuše Mu ime Isus, kao što je anđeo rekao dok se još nije bio ni zametnuo u utrobi.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{22}I kad dođe vreme da idu na molitvu po zakonu Mojsijevom, doneše Ga u Jerusalim da Ga metnu pred Gospoda,

\VS{23}(kao što je napisano u zakonu Gospodnjem: Da se svako dete muško koje najpre otvori matericu posveti Gospodu;)

\VS{24}i da prinesu prilog, kao što je rečeno u zakonu Gospodnjem, dve grlice, ili dva golubića.

\VS{25}I gle, beše u Jerusalimu čovek po imenu Simeun, i taj čovek beše pravedan i pobožan, koji čekaše utehe Izrailjeve, i Duh Sveti beše u njemu.

\VS{26}I njemu beše Sveti Duh kazao da neće videti smrt dok ne vidi Hrista Gospodnjeg.

\VS{27}I kaza mu Duh te dođe u crkvu; i kad donesoše roditelji dete Isusa da svrše za Njega zakon po običaju,

\VS{28}i on Ga uze na ruke svoje, i hvali Boga i reče:


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{29}Sad otpuštaš s mirom slugu svog, Gospode,

\par }{\QB po reči svojoj;


\par }{\Q \VS{30}Jer videše oči moje spasenje Tvoje,


\par }{\QB \VS{31}Koje si ugotovio pred licem svih naroda,


\par }{\Q \VS{32}Videlo, da obasja neznabošce,

\par }{\QB i slavu naroda Tvog Izrailja.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{33}I Josif i mati Njegova čuđahu se tome što se govoraše za Njega.

\VS{34}I blagoslovi ih Simeun, i reče Mariji, materi Njegovoj: Gle, Ovaj leži da mnoge obori i podigne u Izrailju, i da bude znak protiv koga će se govoriti

\VS{35}(a i tebi samoj probošće nož dušu), da se otkriju misli mnogih srca.


\par }{\PP \VS{36}I beše Ana proročica, kći Fanuilova, od kolena Asirovog; ona je ostarela, a sedam je godina živela s mužem od devojaštva svog,

\VS{37}i udova oko osamdeset i četiri godine, koja ne odlažaše od crkve, i služaše Bogu dan i noć postom i molitvama.

\VS{38}I ona u taj čas dođe, i hvaljaše Gospoda i govoraše za Njega svima koji čekahu spasenja u Jerusalimu.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{39}I kad svršiše sve po zakonu Gospodnjem, vratiše se u Galileju u grad svoj Nazaret.

\VS{40}A dete rastijaše i jačaše u duhu, i punjaše se premudrosti, i blagodat Božija beše na Njemu.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{41}I roditelji Njegovi iđahu svake godine u Jerusalim o prazniku pashe.

\VS{42}I kad Mu bi dvanaest godina, dođoše oni u Jerusalim po običaju praznika;

\VS{43}i kad dane provedoše i oni se vratiše, osta dete Isus u Jerusalimu; i ne znade Josif i mati Njegova;

\VS{44}nego misleći da je s društvom, otidoše dan hoda, i stadoše Ga tražiti po rodbini i po znancima.

\VS{45}I ne našavši Ga vratiše se u Jerusalim da Ga traže.

\VS{46}I posle tri dana nađoše Ga u crkvi gde sedi među učiteljima, i sluša ih, i pita ih,

\VS{47}i svi koji Ga slušahu divljahu se Njegovom razumu i odgovorima.

\VS{48}I videvši Ga začudiše se, i mati Njegova reče Mu: Sine! Šta učini nama tako? Evo otac tvoj i ja sa strahom tražismo te.

\VS{49}I reče im:
{\WJ{Zašto ste me tražili? Zar ne znate da meni treba u onom biti što je Oca mog?}}

\VS{50}I oni ne razumeše reči što im reče.

\VS{51}I siđe s njima i dođe u Nazaret; i beše im poslušan. I mati Njegova čuvaše sve reči ove u srcu svom.


\par }{\PP \VS{52}I Isus napredovaše u premudrosti i u rastu i u milosti kod Boga i kod ljudi.




\par }\Chap{3}{\SH Jovanova propoved o pokajanju i svedočanstvo o Hristu.
\par }
{\PP \VerseOne{1}U petnaestoj godini vladanja ćesara Tiverija, kad beše Pontije Pilat sudija u Judeji, i Irod četvorovlasnik u Galileji, a Filip brat njegov četvorovlasnik u Itureji i u trahonitskoj, i Lisanija četvorovlasnik u Avilini,

\VS{2}za poglavara svešteničkih Ane i Kajafe, reče Bog Jovanu sinu Zarijinom u pustinji,

\VS{3}i dođe u svu okolinu jordansku propovedajući krštenje pokajanja za oproštenje greha;

\VS{4}kao što je napisano u knjizi reči proroka Isaije koji govori:

\par }{\BB \par }
{\Q Glas onog što viče u pustinji:

\par }{\Q Pripravite put Gospodnji;

\par }{\QB poravnite staze Njegove;


\par }{\Q \VS{5}Sve doline neka se ispune,

\par }{\QB i sve gore i bregovi neka se slegnu;

\par }{\Q i šta je krivo neka bude pravo,

\par }{\QB i hrapavi putevi neka budu glatki;


\par }{\Q \VS{6}I svako će telo videti spasenje Božije.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{7}Jovan, pak, govoraše ljudima koji izlažahu da ih krsti: Porodi aspidini! Ko vam kaza da bežite od gneva koji ide?

\VS{8}Rodite dakle rodove dostojne pokajanja, i ne govorite u sebi: Oca imamo Avraama; jer vam kažem da Bog može i od ovog kamenja podignuti decu Avraamu.

\VS{9}Jer već i sekira stoji drvetu kod korena; i svako drvo koje dobar rod ne rađa seče se i u oganj se baca.


\par }{\PP \VS{10}I pitahu ga ljudi govoreći: Šta ćemo dakle činiti?

\VS{11}On pak odgovarajući reče im: Koji ima dve haljine neka da jednu onome koji nema; i ko ima hrane neka čini tako.

\VS{12}Dođoše pak i carinici da ih krsti, i rekoše mu: Učitelju! Šta ćemo činiti?

\VS{13}A on im reče: Ne tražite više nego što vam je rečeno.

\VS{14}Pitahu ga pak i vojnici govoreći: A mi šta ćemo činiti? I reče im: Nikome da ne činite sile niti koga da opadate, i budite zadovoljni svojom platom.


\par }{\PP \VS{15}A kad narod beše u sumnji i pomišljahu svi u srcima svojim za Jovana: Da nije on Hristos?

\VS{16}Odgovaraše Jovan svima govoreći: Ja vas krstim vodom; ali ide za mnom jači od mene, kome ja nisam dostojan odrešiti remen na obući Njegovoj; On će vas krstiti Duhom Svetim i ognjem.

\VS{17}On ima lopatu u ruci svojoj, i očistiće gumno svoje, i skupiće pšenicu svoju, a plevu će sažeći ognjem večnim.


\par }{\PP \VS{18}I drugo mnogo koješta javlja narodu i napominja.

\VS{19}Iroda pak četvorovlasnika koraše Jovan za Irodijadu, ženu brata njegovog, i za sva zla što učini Irod;

\VS{20}i svrh svega učini i to te zatvori Jovana u tamnicu.


\par }{\PP \VS{21}A kad se krsti sav narod, i Isus pošto se krsti i moljaše se Bogu, otvori se nebo,

\VS{22}i siđe na Nj Duh Sveti u telesnom obliku kao golub, i ču se glas s neba govoreći: Ti si Sin moj ljubazni, Ti si po mojoj volji.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{23}I taj Isus imaše oko trideset godina kad poče; i beše, kao što se mišljaše, sin Josifa sina Ilijinog,

\VS{24}sina Matatovog, sina Levijevog, sina Melhijinog, sina Jenejevog, sina Josifovog,

\VS{25}sina Matatijinog, sina Amosovog, sina Naumovog, sina Eslijinog, sina Nangejevog,

\VS{26}sina Maatovog, sina Matatijinog, sina Semejinog, sina Josifovog, sina Judinog,

\VS{27}sina Joaninog, sina Risinog, sina Zorovaveljevog, sina Salatiilovog, sina Nirijinog,

\VS{28}sina Melhijinog, sina Adijinog, sina Kosamovog, sina Irovog,

\VS{29}sina Josijinog, sina Elijezerovog, sina Jorimovog, sina Matatovog, sina Levijevog,

\VS{30}sina Simeunovog, sina Judinog, sina Josifovog, sina Jonanovog, sina Elijakimovog,

\VS{31}sina Melejinog, sina Mainanovog, sina Matatinog, sina Natanovog, sina Davidovog,

\VS{32}sina Jesejevog, sina Ovidovog, sina Voozovog, sina Salmonovog, sina Naasonovog,

\VS{33}sina Aminadavovog, sina Aramovog, sina Esromovog, sina Faresovog, sina Judinog,

\VS{34}sina Jakovljevog, sina Isakovog, sina Avraamovog, sina Tarinog, sina Nahorovog,

\VS{35}sina Seruhovog, sina Ragavovog, sina Falekovog, sina Everovog, sina Salinog,

\VS{36}sina Kainanovog, sina Arfaksadovog, sina Simovog, sina Nojevog, sina Lamehovog,

\VS{37}sina Matusalovog, sina Enohovog, sina Jaredovog, sina Maleleilovog, sina Kainanovog,

\VS{38}sina Enosovog, sina Sitovog, sina Adamovog, sina Božijeg.




\par }\Chap{4}{\SH Isusovo krštenje i poreklo. Kušanje Hristovo. Počinje da uči narod i propoveda u Nazaretu i Kapernaumu gde isceljuje Petrovu taštu i mnoge bolesnike.
\par }
{\PP \VerseOne{1}Isus pak pun Duha Svetog vrati se od Jordana, i odvede Ga Duh u pustinju,

\VS{2}i četrdeset dana kuša Ga đavo, i ne jede ništa za to dana; i kad se oni navršiše, onda ogladne,

\VS{3}i reče Mu đavo: Ako si Sin Božji, reci ovom kamenu da postane hleb.

\VS{4}I odgovori mu Isus govoreći:
{\WJ{U pismu stoji: Neće živeti čovek o samom hlebu, nego o svakoj reči Božijoj.}}

\VS{5}I izvedavši Ga đavo na goru visoku pokaza Mu sva carstva ovog sveta u trenuću oka,

\VS{6}i reče Mu đavo: Tebi ću dati svu vlast ovu i slavu njihovu, jer je meni predana, i kome ja hoću daću je;

\VS{7}ti, dakle, ako se pokloniš preda mnom biće sve tvoje,

\VS{8}i odgovarajući Isus reče mu:
{\WJ{Idi od mene, sotono; u pismu stoji: Poklanjaj se Gospodu Bogu svom, i Njemu jedinom služi.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{9}I odvede Ga u Jerusalim, i postavi Ga navrh crkve, i reče Mu: Ako si Sin Božji, skoči odavde dole;

\VS{10}jer u pismu stoji

\par }{\BB \par }
{\Q da će anđelima svojim zapovediti za tebe da te sačuvaju,


\par }{\Q \VS{11}I uzeće te na ruke da gde ne zapneš za kamen nogom svojom.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{12}I odgovarajući Isus reče mu:
{\WJ{Kazano je: Ne kušaj Gospoda Boga svog.}}

\VS{13}I kad svrši đavo sve kušanje, otide od Njega za neko vreme.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{14}I vrati se Isus u sili duhovnoj u Galileju; i otide glas o Njemu po svemu onom kraju.

\VS{15}I On učaše po zbornicama njihovim, i svi Ga hvaljahu.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{16}I dođe u Nazaret gde beše odrastao, i uđe po običaju svom u dan subotni u zbornicu, i ustade da čita.

\VS{17}I daše Mu knjigu proroka Isaije, i otvorivši knjigu nađe mesto gde beše napisano:


\par }{\BB \par }
{\Q \VS{18}{\WJ{Duh je Gospodnji na meni;}}

\par }{\QB {\WJ{zato me pomaza da javim jevanđelje siromasima;}}

\par }{\QB {\WJ{posla me da iscelim skrušene u srcu;}}

\par }{\Q {\WJ{da propovedim zarobljenima da će se otpustiti,}}

\par }{\QB {\WJ{i slepima da će progledati;}}

\par }{\QB {\WJ{da otpustim sužnje;}}


\par }{\Q \VS{19}{\WJ{I da propovedam prijatnu godinu Gospodnju.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{20}I zatvorivši knjigu dade sluzi, pa sede: i svi u zbornici gledahu na Nj.

\VS{21}I poče im govoriti:
{\WJ{Danas se izvrši ovo pismo u ušima vašim.}}

\VS{22}I svi Mu svedočahu, i divljahu se rečima blagodati koje izlažahu iz usta Njegovih, i govorahu: Nije li ovo sin Josifov?

\VS{23}I reče im:
{\WJ{Vi ćete meni bez sumnje kazati ovu priču: Lekaru! Izleči se sam; šta smo čuli da si činio u Kapernaumu učini i ovde na svojoj postojbini.}}

\VS{24}Reče pak:
{\WJ{Zaista vam kažem: nikakav prorok nije mio na svojoj postojbini.}}

\VS{25}{\WJ{A zaista vam kažem: Mnoge udovice behu u Izrailju u vreme Ilijino kad se nebo zatvori tri godine i šest meseci i bi velika glad po svoj zemlji;}}

\VS{26}{\WJ{i ni k jednoj od njih ne bi poslan Ilija do u Sareptu sidonsku k ženi udovici.}}

\VS{27}{\WJ{I mnogi behu gubavi u Izrailju za proroka Jelisija; i nijedan se od njih ne očisti do Neemana Sirijanina.}}

\VS{28}I svi se u zbornici napuniše gneva kad čuše ovo.

\VS{29}I ustavši isteraše Ga napolje iz grada, i odvedoše Ga navrh gore gde beše njihov grad sazidan da bi Ga bacili odozgo.

\VS{30}Ali On prođe između njih, i otide.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{31}I dođe u Kapernaum grad galilejski, i učaše ih u subote.

\VS{32}I čuđahu se nauci Njegovoj; jer Njegova beseda beše silna.

\VS{33}I u zbornici beše čovek u kome beše nečisti duh đavolski, i povika glasno

\VS{34}govoreći: Prođi se, šta je tebi do nas, Isuse Nazarećanine? Došao si da nas pogubiš? Znam Te ko si, Svetac Božji.

\VS{35}I zapreti mu Isus govoreći:
{\WJ{Umukni, i iziđi iz njega.}} I oborivši ga đavo na sredu, iziđe iz njega, i nimalo mu ne naudi.

\VS{36}I u sve uđe strah, i govorahu jedan drugom govoreći: Kakva je to reč, da vlašću i silom zapoveda nečistim duhovima, i izlaze?

\VS{37}I otide glas o Njemu po svima okolnim mestima.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{38}Ustavši, pak, iz zbornice dođe u kuću Simonovu; a taštu Simonovu beše uhvatila velika groznica, i moliše Ga za nju.

\VS{39}I stavši više nje zapreti groznici, i pusti je. I odmah ustade i služaše im.


\par }{\PP \VS{40}A kad zahođaše sunce, svi koji imahu bolesnike od različnih bolesti, dovođahu ih k Njemu; a On na svakog od njih metaše ruke, i isceljivaše ih.

\VS{41}A i đavoli izlažahu iz mnogih vičući i govoreći: Ti si Hristos Sin Božji. I zaprećivaše im da ne govore da znaju da je On Hristos.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{42}A kad nasta dan, iziđe i otide u pusto mesto; i narod Ga tražaše, i dođe k Njemu, i zadržavahu Ga da ne ide od njih.

\VS{43}A On im reče:
{\WJ{I drugim gradovima treba mi propovediti jevanđelje o carstvu Božijem; jer sam na to poslan.}}

\VS{44}I propovedaše po zbornicama galilejskim.




\par }\Chap{5}{\SH Petrov ribolov. Isceljenje gubavog i uzetog. Pozivanje Levija. Isus o postu.
\par }
{\PP \VerseOne{1}Jedanput pak, kad narod naleže k Njemu da slušaju reč Božiju On stajaše kod jezera genisaretskog,

\VS{2}i vide dve lađe gde stoje u kraju, a ribari behu izišli iz njih i ispirahu mreže:

\VS{3}I uđe u jednu od lađa koja beše Simonova, i zamoli ga da malo odmakne od kraja; i sedavši učaše narod iz lađe.

\VS{4}A kad presta govoriti, reče Simonu:
{\WJ{Hajde na dubinu, i bacite mreže svoje te lovite.}}

\VS{5}I odgovarajući Simon reče Mu: Učitelju! Svu noć smo se trudili, i ništa ne uhvatismo: ali po Tvojoj reči baciću mrežu.

\VS{6}I učinivši to uhvatiše veliko mnoštvo riba, i mreže im se prodreše.

\VS{7}I namagoše na društvo koje beše na drugoj lađi da dođu da im pomognu; i dođoše, i napuniše obe lađe tako da se gotovo potope.

\VS{8}A kad vide Simon Petar, pripade ka kolenima Isusovim govoreći: Iziđi od mene, Gospode! Ja sam čovek grešan.

\VS{9}Jer beše ušao strah u njega i u sve koji behu s njim od mnoštva riba koje uhvatiše;

\VS{10}a tako i u Jakova i Jovana, sinove Zevedejeve, koji behu drugovi Simonovi. I reče Isus Simonu:
{\WJ{Ne boj se; odsele ćeš ljude loviti.}}

\VS{11}I izvukavši obe lađe na zemlju ostaviše sve, i otidoše za Njim.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{12}I kad beše Isus u jednom gradu, i gle, čovek sav u gubi: i videvši Isusa pade ničice moleći Mu se i govoreći: Gospode! Ako hoćeš možeš me očistiti.

\VS{13}I pruživši ruku dohvati ga se. I reče:
{\WJ{Hoću, očisti se.}} I odmah guba spade s njega.

\VS{14}I On mu zapovedi da nikom ne kazuje:
{\WJ{Nego idi i pokaži se svešteniku, i prinesi dar za očišćenje svoje, kako je zapovedio Mojsije za svedočanstvo njima.}}

\VS{15}Ali se glas o Njemu još većma razlažaše, i mnoštvo naroda stecaše se da Ga slušaju i da ih isceljuje od njihovih bolesti.

\VS{16}A On odlažaše u pustinju i moljaše se Bogu.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{17}I jedan dan učaše On, i onde seđahu fariseji i zakonici koji behu došli iz sviju sela galilejskih i judejskih i iz Jerusalima; i sila Gospodnja isceljivaše ih.

\VS{18}I gle, ljudi donesoše na odru čoveka koji beše uzet, i tražahu da ga unesu i metnu preda Nj;

\VS{19}i ne našavši kuda će ga uneti od naroda, popeše se na kuću i kroz krov spustiše ga s odrom na sredu pred Isusa.

\VS{20}I videvši veru njihovu reče mu:
{\WJ{Čoveče! Opraštaju ti se gresi tvoji.}}

\VS{21}I počeše pomišljati književnici i fariseji govoreći: Ko je ovaj što huli na Boga? Ko može opraštati grehe osim jednog Boga?

\VS{22}A kad razume Isus pomisli njihove, odgovarajući reče im:
{\WJ{Šta mislite u srcima svojim?}}

\VS{23}{\WJ{Šta je lakše reći: Opraštaju ti se gresi tvoji? Ili reći: Ustani i hodi?}}

\VS{24}{\WJ{Nego da znate da vlast ima Sin čovečiji na zemlji opraštati grehe,}} (reče uzetome:)
{\WJ{tebi govorim: ustani i uzmi odar svoj i idi kući svojoj.}}

\VS{25}I odmah ustade pred njima, i uze na čemu ležaše, i otide kući svojoj hvaleći Boga.

\VS{26}I svi se zaprepastiše, i hvaljahu Boga, i napunivši se straha govorahu: Čuda se nagledasmo danas!


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{27}I potom iziđe, i vide carinika po imenu Levija gde sedi na carini, i reče mu:
{\WJ{Hajde za mnom.}}

\VS{28}I ostavivši sve, ustade i pođe za Njim.


\par }{\PP \VS{29}I zgotovi Mu Levije kod kuće svoje veliku čast; i beše mnogo carinika i drugih koji seđahu s Njim za trpezom.

\VS{30}I vikahu na Njega književnici i fariseji govoreći učenicima Njegovim: Zašto s carinicima i grešnicima jedete i pijete?

\VS{31}I odgovarajući Isus reče im:
{\WJ{Ne trebaju zdravi lekara nego bolesni.}}

\VS{32}{\WJ{Ja nisam došao da dozovem pravednike nego grešnike na pokajanje.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{33}A oni Mu rekoše: Zašto učenici Jovanovi poste često i mole se Bogu, tako i farisejski; a tvoji jedu i piju?

\VS{34}A On im reče:
{\WJ{Možete li svatove naterati da poste dok je ženik s njima?}}

\VS{35}{\WJ{Nego će doći dani kad će se oteti od njih ženik, i onda će postiti u one dane.}}

\VS{36}Kaza im pak i priču:
{\WJ{Niko ne meće zakrpe od nove haljine na staru haljinu, inače će i novu razdreti, i staroj ne liči šta je od novog.}}

\VS{37}{\WJ{I niko ne lije vino novo u mehove stare; inače prodre novo vino mehove i ono se prolije, i mehovi propadnu;}}

\VS{38}{\WJ{nego vino novo u mehove nove treba liti, i oboje će se sačuvati.}}

\VS{39}{\WJ{I niko pivši staro neće odmah novog; jer veli: Staro je bolje.}}




\par }\Chap{6}{\SH Isus pravda trganje klasova i isceljenje čoveka sa suvom rukom u Subotu. Izbor Dvanaestorice apostola. Propoved na gori.
\par }
{\PP \VerseOne{1}Dogodi Mu se pak u prvu subotu po drugom danu pashe da iđaše kroz useve, i učenici Njegovi trgahu klasje, i satirahu rukama te jeđahu.

\VS{2}A neki od fariseja rekoše im: Zašto činite šta ne valja činiti u subotu?

\VS{3}I odgovarajući Isus reče im:
{\WJ{Zar niste čitali ono što učini David kad ogladne, on i koji behu s njim?}}

\VS{4}{\WJ{Kako uđe u kuću Božiju, i uze hlebove postavljene i izjede, i dade ih onima što behu s njim, kojih nikome ne valjaše jesti osim jedinih sveštenika.}}

\VS{5}I reče im:
{\WJ{Sin je čovečiji Gospodar i od subote.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{6}A dogodi se u drugu subotu da On uđe u zbornicu i učaše, i beše onde čovek kome desna ruka beše suva.

\VS{7}Književnici pak i fariseji gledahu za Njim neće li u subotu isceliti, da Ga okrive.

\VS{8}A On znaše pomisli njihove, i reče čoveku koji imaše suvu ruku:
{\WJ{Ustani i stani na sredu.}} A on ustade i stade.

\VS{9}A Isus reče im:
{\WJ{Da vas zapitam: Šta valja u subotu činiti, dobro ili zlo? Održati dušu ili pogubiti?}} A oni ćutahu.

\VS{10}I pogledavši na sve njih reče mu:
{\WJ{Pruži ruku svoju.}} A on učini tako; i ruka posta zdrava kao i druga.

\VS{11}A oni se svi napuniše bezumlja, i govorahu jedan drugom šta bi učinili Isusu.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{12}Tih, pak, dana iziđe na goru da se pomoli Bogu; i provede svu noć na molitvi Božijoj.

\VS{13}I kad bi dan, dozva učenike svoje, i izabra iz njih dvanaestoricu, koje i apostolima nazva:

\VS{14}Simona, koga nazva Petrom, i Andriju brata njegovog, Jakova i Jovana, Filipa i Vartolomija,

\VS{15}Mateja i Tomu, Jakova Alfejevog i Simona prozvanog Zilota,

\VS{16}Judu Jakovljevog, i Judu Iskariotskog, koji Ga i izdade.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{17}I izišavši s njima stade na mestu ravnom, i gomila učenika Njegovih; i mnoštvo naroda iz sve Judeje i iz Jerusalima, i iz primorja tirskog i sidonskog,

\VS{18}koji dođoše da Ga slušaju i da se isceljuju od svojih bolesti, i koje mučahu duhovi nečisti; i isceljivahu se.

\VS{19}I sav narod tražaše da Ga se dotaknu; jer iz Njega izlažaše sila i isceljivaše ih sve.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{20}I On podignuvši oči na učenike svoje govoraše:

\par }{\PP {\WJ{Blago vama koji ste siromašni duhom; jer je vaše carstvo Božije.}}


\par }{\PP \VS{21}{\WJ{Blago vama koji ste gladni sad; jer ćete se nasititi.}}

\par }{\PP {\WJ{Blago vama koji plačete sad; jer ćete se nasmejati.}}


\par }{\PP \VS{22}{\WJ{Blago vama kad na vas ljudi omrznu i kad vas rastave i osramote, i razglase ime vaše kao zlo Sina radi čovečijeg.}}

\VS{23}{\WJ{Radujte se u onaj dan i igrajte, jer gle, vaša je velika plata na nebu. Jer su tako činili prorocima očevi njihovi.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{24}{\WJ{Ali teško vama bogati; jer ste već primili utehu svoju.}}


\par }{\PP \VS{25}{\WJ{Teško vama siti sad; jer ćete ogladneti.}}

\par }{\PP {\WJ{Teško vama koji se smejete sad; jer ćete zaplakati i zaridati.}}


\par }{\PP \VS{26}{\WJ{Teško vama kad stanu svi dobro govoriti za vama; jer su tako činili i lažnim prorocima očevi njihovi.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{27}{\WJ{Ali vama kažem koji slušate: ljubite neprijatelje svoje, dobro činite onima koji na vas mrze;}}

\VS{28}{\WJ{blagosiljajte one koji vas kunu, i molite se Bogu za one koji vas vređaju.}}

\VS{29}{\WJ{Koji te udari po obrazu, okreni mu i drugi; i koji hoće da ti uzme kabanicu, podaj mu i košulju.}}

\VS{30}{\WJ{A svakome koji ište u tebe, podaj; i koji tvoje uzme, ne išti.}}

\VS{31}{\WJ{I kako hoćete da čine vama ljudi činite i vi njima onako.}}


\par }{\PP \VS{32}{\WJ{I ako ljubite one koji vas ljube, kakva vam je hvala? Jer i grešnici ljube one koji njih ljube.}}

\VS{33}{\WJ{I ako činite dobro onima koji vama dobro čine, kakva vam je hvala? Jer i grešnici čine tako.}}

\VS{34}{\WJ{I ako dajete u zajam onima od kojih se nadate da ćete uzeti, kakva vam je hvala? Jer i grešnici grešnicima daju u zajam da uzmu opet onoliko.}}

\VS{35}{\WJ{Ali, ljubite neprijatelje svoje, i činite dobro, i dajte u zajam ne nadajući se ničemu; i biće vam velika plata, i bićete sinovi Najvišega, jer je On blag i neblagodarnima i zlima.}}

\VS{36}{\WJ{Budite dakle milostivi kao i Otac vaš što je milostiv.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{37}{\WJ{I ne sudite, i neće vam suditi; i ne osuđujte, i nećete biti osuđeni; opraštajte, i oprostiće vam se.}}

\VS{38}{\WJ{Dajte, i daće vam se: meru dobru i nabijenu i stresenu i prepunu daće vam u naručje vaše. Jer kakvom merom dajete onakvom će vam se vratiti.}}


\par }{\PP \VS{39}I kaza im priču:
{\WJ{Može li slepac slepca voditi? Neće li oba pasti u jamu?}}

\VS{40}{\WJ{Nema učenika nad učiteljem svojim, nego i sasvim kad se izuči, biće kao i učitelj njegov.}}

\VS{41}{\WJ{A zašto vidiš trun u oku brata svog, a brvna u svom oku ne osećaš?}}

\VS{42}{\WJ{Ili kako možeš reći bratu svom: Brate! Stani da izvadim trun koji je u oku tvom, kad sam ne vidiš brvna u svom oku? Licemere! Izvadi najpre brvno iz oka svog, pa ćeš onda videti izvaditi trun iz oka brata svog.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{43}{\WJ{Jer nema drveta dobrog da rađa zao rod; niti drveta zlog da rađa dobar rod.}}

\VS{44}{\WJ{Jer se svako drvo po rodu svom poznaje: jer se smokve ne beru s trnja, niti se grožđe bere s kupine,}}

\VS{45}{\WJ{dobar čovek iz dobre kleti srca svog iznosi dobro, a zao čovek iz zle kleti srca svog iznosi zlo, jer usta njegova govore od suviška srca.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{46}{\WJ{A što me zovete: Gospode! Gospode! A ne izvršujete šta vam govorim?}}

\VS{47}{\WJ{Svaki koji ide za mnom i sluša reči moje i izvršuje ih, kazaću vam kakav je:}}

\VS{48}{\WJ{On je kao čovek koji gradi kuću, pa iskopa i udubi i udari temelj na kamenu; a kad dođoše vode, navali reka na onu kuću i ne može je pokrenuti, jer joj je temelj na kamenu.}}

\VS{49}{\WJ{A koji sluša i ne izvršuje on je kao čovek koji načini kuću na zemlji bez temelja, na koju navali reka i odmah je obori, i raspade se kuća ona strašno.}}




\par }\Chap{7}{\SH O kapetanovom sluzi i mladiću u Nainu. Jovanovo poslanstvo. Grešnica pomazuje Isusa mirom.
\par }
{\PP \VerseOne{1}A kad svrši sve reči svoje pred narodom, dođe u Kapernaum.

\VS{2}U kapetana pak jednog beše sluga bolestan na umoru koji mu beše mio.

\VS{3}A kad ču za Isusa, posla k Njemu starešine judejske moleći Ga da bi došao da mu isceli slugu.

\VS{4}A oni došavši k Isusu moljahu Ga lepo govoreći: Dostojan je da mu to učiniš;

\VS{5}jer ljubi narod naš, i načini nam zbornicu.

\VS{6}A Isus iđaše s njima. I kad već behu blizu kuće, posla kapetan k Njemu prijatelje govoreći Mu: Gospode! Ne trudi se, jer nisam dostojan da uđeš pod moju strehu;

\VS{7}zato i ne držah sebe dostojnog da Ti dođem, nego samo reci reč, i ozdraviće sluga moj.

\VS{8}Jer i ja sam čovek pod vlasti, i imam pod sobom vojnike, pa kažem jednom: Idi, i ide; i drugom: Dođi, i dođe; i sluzi svom: Učini to, i učini.

\VS{9}A kad to ču Isus, začudi mu se, i okrenuvši se narodu koji iđaše za Njim reče:
{\WJ{Kažem vam: ni u Izrailju tolike vere ne nađoh.}}

\VS{10}I vrativši se poslani nađoše bolesnog slugu zdravog.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{11}I potom iđaše u grad koji se zovi Nain, i s Njim iđahu mnogi učenici Njegovi i mnoštvo naroda.

\VS{12}Kad se približiše k vratima gradskim, i gle, iznošahu mrtvaca, jedinca sina matere njegove, i ona beše udovica i naroda iz grada mnogo iđaše s njom.

\VS{13}I videvši je Gospod sažali Mu se za njom, i reče joj:
{\WJ{Ne plači.}}

\VS{14}I pristupivši prihvati za sanduk; a nosioci stadoše, i reče:
{\WJ{Momče! Tebi govorim, ustani.}}

\VS{15}I sede mrtvac i stade govoriti; i dade ga materi njegovoj.

\VS{16}A strah obuze sve, i hvaljahu Boga govoreći: Veliki prorok iziđe među nama, i Bog pohodi narod svoj.

\VS{17}I otide glas ovaj o Njemu po svoj Judeji i po svoj okolini.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{18}I javiše Jovanu učenici njegovi za sve ovo.

\VS{19}I dozvavši Jovan dva od učenika svojih posla ih k Isusu govoreći: Jesi li ti Onaj što će doći, ili drugog da čekamo?

\VS{20}Došavši pak ljudi k Njemu rekoše: Jovan krstitelj posla nas k tebi govoreći: Jesi li ti Onaj što će doći, ili drugog da čekamo?

\VS{21}A u taj čas isceli mnoge od bolesti i od muka i od zlih duhova, i mnogima slepima darova vid.

\VS{22}I odgovarajući Isus reče im:
{\WJ{Idite i kažite Jovanu šta videste i čuste: slepi progledaju, hromi hode, gubavi čiste se, gluvi čuju, mrtvi ustaju, siromašnima propoveda se jevanđelje.}}

\VS{23}{\WJ{I blago onome koji se ne sablazni o mene.}}


\par }{\PP \VS{24}A kad otidoše učenici Jovanovi, poče narodu govoriti za Jovana:
{\WJ{Šta ste izišli u pustinji da vidite? Trsku, koju ljulja vetar?}}

\VS{25}{\WJ{Šta ste, dakle, izašli da vidite? Čoveka u meke haljine obučena? Eto, koji gospodske haljine nose i u slastima žive po carskim su dvorovima.}}

\VS{26}{\WJ{Šta ste dakle izišli da vidite? Proroka? Da, ja vam kažem, i više od proroka;}}

\VS{27}{\WJ{jer je ovo onaj za koga je pisano: Eto ja šaljem anđela svog pred licem Tvojim koji će pripraviti put Tvoj pred Tobom.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{28}{\WJ{Jer vam kažem: Nijedan između rođenih od žena nije veći prorok od Jovana krstitelja; a najmanji u carstvu Božijem veći je od njega.}}

\VS{29}I svi ljudi koji slušahu i carinici opravdaše Boga, i krstiše se krštenjem Jovanovim;

\VS{30}a fariseji i književnici odbaciše savet Božji za njih, i ne hteše da ih on krsti.


\par }{\PP \VS{31}A Gospod reče:
{\WJ{Kakvi ću kazati da su ljudi ovog roda? I kakvi su?}}

\VS{32}{\WJ{Oni su kao deca koja sede po ulicama i dozivaju jedno drugo i govore: Svirasmo vam, i ne igraste, žalismo vam se, i ne plakaste.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{33}{\WJ{Jer dođe Jovan krstitelj koji ni jede hleb ni pije vino, a vi kažete: Đavo je u njemu;}}

\VS{34}{\WJ{dođe Sin čovečiji koji i jede i pije, a vi kažete: Gle čoveka izelice i pijanice, druga carinicima i grešnicima.}}

\VS{35}{\WJ{I opravdaše premudrost sva deca njena.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{36}Moljaše Ga pak jedan od fariseja da bi obedovao u njega; i ušavši u kuću farisejevu sede za trpezu:

\VS{37}I gle, žena u gradu koja beše grešnica doznavši da je Isus za trpezom u kući farisejevoj, donese sklenicu mira;

\VS{38}i stavši sastrag kod nogu Njegovih plakaše, i stade prati noge Njegove suzama, i kosom od svoje glave otiraše, i celivaše noge Njegove, i mazaše mirom.

\VS{39}A kad vide farisej koji Ga je dozvao, reče u sebi govoreći: Da je on prorok, znao bi ko i kakva ga se žena dotiče: jer je grešnica.

\VS{40}I odgovarajući Isus reče mu:
{\WJ{Simone! Imam ti nešto kazati.}} A on reče: Učitelju! Kaži.


\par }{\PP \VS{41}A Isus reče:
{\WJ{Dvojica behu dužni jednom dužniku, jedan beše dužan pet stotina dinara, a drugi pedeset.}}

\VS{42}{\WJ{A kad oni ne imadoše da mu vrate, pokloni obojici. Kaži koji će ga od njih dvojice većma ljubiti.}}

\VS{43}A Simon odgovarajući reče: Mislim onaj kome najviše pokloni. A On mu reče:
{\WJ{Pravo si sudio.}}

\VS{44}I okrenuvši se k ženi reče Simonu:
{\WJ{Vidiš li ovu ženu? Ja uđoh u tvoju kuću, ni vode mi na noge nisi dao; a ona suzama obli mi noge, i kosom od glave svoje otre.}}

\VS{45}{\WJ{Celiva mi nisi dao; a ona otkako uđoh ne presta celivati mi nogu.}}

\VS{46}{\WJ{Uljem nisi pomazao glave moje; a ona mirom pomaza mi noge.}}

\VS{47}{\WJ{Zato kažem ti: opraštaju joj se gresi mnogi, jer je veliku ljubav imala; a kome se malo oprašta ima malu ljubav.}}

\VS{48}A njoj reče:
{\WJ{Opraštaju ti se gresi.}}

\VS{49}I stadoše u sebi govoriti oni što seđahu s Njim za trpezom: Ko je Ovaj što i grehe oprašta?

\VS{50}A ženi reče:
{\WJ{Vera tvoja pomože ti; idi s mirom.}}




\par }\Chap{8}{\SH Priča o sejaču. Ko su Hristovi srodnici. Utišavanje bure na moru. Isceljenje čoveka s duhom nečistim. Buđenje Jairove kćeri i čudo sa bolesnom ženom.
\par }
{\PP \VerseOne{1}Posle toga iđaše On po gradovima i po selima učeći i propovedajući jevanđelje o carstvu Božijem, i dvanaestorica s Njim.

\VS{2}I neke žene koje behu isceljene od zlih duhova i bolesti: Marija, koja se zvaše Magdalina, iz koje sedam đavola iziđe,

\VS{3}i Jovana, žena Huze pristava Irodovog, i Susana, i druge mnoge koje služahu Njemu imanjem svojim.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{4}A kad se sabra naroda mnogo, i iz svih gradova dolažahu k Njemu, kaza u priči:

\VS{5}{\WJ{Iziđe sejač da seje seme svoje; i kad sejaše, jedno pade kraj puta, i pogazi se, i ptice nebeske pozobaše ga,}}

\VS{6}{\WJ{a drugo pade na kamen, i iznikavši osuši se, jer nemaše vlage.}}

\VS{7}{\WJ{I drugo pade u trnje, i uzraste trnje, i udavi ga.}}

\VS{8}{\WJ{A drugo pade na zemlju dobru, i iznikavši donese rod sto puta onoliko.}} Govoreći ovo povika:
{\WJ{Ko ima uši da čuje neka čuje.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{9}A učenici Njegovi pitahu Ga govoreći: Šta znači priča ova?

\VS{10}A On reče:
{\WJ{Vama je dano da znate tajne carstva Božijeg; a ostalima u pričama, da gledajući ne vide, i čujući ne razumeju.}}

\VS{11}{\WJ{A priča ova znači: Seme je reč Božija.}}

\VS{12}{\WJ{A koje je kraj puta to su oni koji slušaju, ali potom dolazi đavo, i uzima reč iz srca njihovog, da ne veruju i da se ne spasu.}}

\VS{13}{\WJ{A koje je na kamenu to su oni koji kad čuju s radosti primaju reč; i ovi korena nemaju koji za neko vreme veruju, a kad dođe vreme kušanja otpadnu.}}

\VS{14}{\WJ{A koje u trnje pade, to su oni koji slušaju, i otišavši, od brige i bogatstva i slasti ovog života zaguše se, i rod ne sazri.}}

\VS{15}{\WJ{A koje je na dobroj zemlji to su oni koji reč slušaju, i u dobrom i čistom srcu drže, i rod donose u trpljenju.}} Ovo govoreći povika:
{\WJ{Ko ima uši da čuje neka čuje.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{16}{\WJ{Niko, pak, sveće ne poklapa sudom kad je zapali, niti meće pod odar, nego je metne na svećnjak da vide svetlost koji ulaze.}}

\VS{17}{\WJ{Jer nema ništa tajno što neće biti javno, ni sakriveno što se neće doznati i na videlo izići.}}

\VS{18}{\WJ{Gledajte, dakle, kako slušate; jer ko ima, daće mu se, a ko nema, uzeće se od njega i ono što misli da ima.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{19}Dođoše pak k Njemu mati i braća Njegova, i ne mogahu od naroda da govore s Njim.

\VS{20}I javiše Mu govoreći: Mati Tvoja i braća Tvoja stoje napolju, hoće da Te vide.

\VS{21}A On odgovarajući reče im:
{\WJ{Mati moja i braća moja oni su koji slušaju reč Božiju i izvršuju je.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{22}I dogodi se u jedan dan On uđe s učenicima svojim u lađu, i reče im:
{\WJ{Da pređemo na one strane jezera.}} I pođoše.

\VS{23}A kad iđahu oni On zaspa. I podiže se oluja na jezeru, i topljahu se, i behu u velikoj nevolji.

\VS{24}I pristupivši probudiše Ga govoreći: Učitelju! Učitelju! Izgibosmo. A On ustade, i zapreti vetru i valovima; i prestadoše i posta tišina.

\VS{25}A njima reče:
{\WJ{Gde je vera vaša?}} A oni se poplašiše, i čuđahu se govoreći jedan drugom: Ko je Ovaj što i vetrovima i vodi zapoveda, i slušaju Ga?


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{26}I dođoše u okolinu gadarinsku koja je prema Galileji.

\VS{27}A kad iziđe On na zemlju, srete Ga jedan čovek iz grada u kome behu đavoli od mnogo godina, i u haljine ne oblačaše se, i ne življaše u kući, nego u grobovima.

\VS{28}A kad vide Isusa, povika i pripade k Njemu i reče zdravo: Šta je tebi do mene, Isuse, Sine Boga Najvišeg? Molim Te, ne muči me.

\VS{29}Jer Isus zapovedi duhu nečistom da iziđe iz čoveka: jer ga mučaše odavno, i metahu ga u verige i u puta da ga čuvaju, i iskida sveze, i teraše ga đavo po pustinji.

\VS{30}A Isus ga zapita govoreći:
{\WJ{Kako ti je ime?}} A on reče: Legeon; jer mnogi đavoli behu ušli u nj.

\VS{31}I moljahu Ga da im ne zapovedi da idu u bezdan.

\VS{32}A onde pasaše po gori veliko krdo svinja, i moljahu Ga da im dopusti da u njih uđu. I dopusti im.

\VS{33}Tada iziđoše đavoli iz čoveka i uđoše u svinje; i navali krdo s brega u jezero, i utopi se.


\par }{\PP \VS{34}A kad videše svinjari šta bi, pobegoše i javiše u gradu i po selima.

\VS{35}I iziđoše ljudi da vide šta je bilo, i dođoše k Isusu, i nađoše čoveka iz koga đavoli behu izišli, a on sedi obučen i pametan kod nogu Isusovih; i uplašiše se.

\VS{36}A oni što su videli kazaše im kako se isceli besni.

\VS{37}I moli Ga sav narod iz okoline gadarinske da ide od njih; jer se behu vrlo uplašili. A On uđe u lađu i otide natrag.

\VS{38}Čovek, pak, iz koga iziđoše đavoli moljaše da bi s Njim bio; ali ga Isus otpusti govoreći:

\VS{39}{\WJ{Vrati se kući svojoj, i kazuj šta ti učini Bog.}} I otide propovedajući po svemu gradu šta mu Isus učini.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{40}A kad se vrati Isus, srete Ga narod, jer Ga svi očekivahu.

\VS{41}I gle, dođe čovek po imenu Jair, koji beše starešina u zbornici, i pade pred noge Isusove, i moljaše Ga da uđe u kuću njegovu;

\VS{42}jer u njega beše jedinica kći od dvanaest godina, i ona umiraše.

\par }{\PP A kad iđaše Isus, turkaše Ga narod.

\VS{43}I beše jedna bolesna žena od tečenja krvi dvanaest godina, koja je sve svoje imanje potrošila na lekare i nijedan je nije mogao izlečiti,

\VS{44}i pristupivši sastrag dotače se skuta od haljine Njegove, i odmah stade tečenje krvi njene.

\VS{45}I reče Isus:
{\WJ{Ko je to što se dotače mene?}} A kad se svi odgovarahu, reče Petar i koji behu s njim: Učitelju! Narod Te opkolio i turka Te, a Ti kažeš:
{\WJ{Ko je to što se dotače mene?}}

\VS{46}A Isus reče:
{\WJ{Neko se dotače mene; jer ja osetih silu koja iziđe iz mene.}}

\VS{47}A kad vide žena da se nije sakrila, pristupi drhćući, i pade pred Njim, i kaza Mu pred svim narodom zašto Ga se dotače i kako odmah ozdravi.

\VS{48}A On joj reče:
{\WJ{Ne boj se, kćeri! Vera tvoja pomože ti; idi s mirom.}}


\par }{\PP \VS{49}Dok On još govoraše, dođe neko od kuće starešine zborničkog govoreći mu: Umre kći tvoja, ne trudi učitelja.

\VS{50}A kad ču Isus, odgovori mu govoreći:
{\WJ{Ne boj se, samo veruj, i oživeće.}}

\VS{51}A kad dođe u kuću, ne dade nijednome ući osim Petra i Jovana i Jakova, i devojčinog oca i matere.

\VS{52}A svi plakahu i jaukahu za njom; a On reče:
{\WJ{Ne plačite, nije umrla nego spava.}}

\VS{53}I podsmevahu Mu se znajući da je umrla.

\VS{54}A On izagnavši sve uze je za ruku, i zovnu govoreći:
{\WJ{Devojko! Ustani!}}

\VS{55}I povrati se duh njen, i ustade odmah; i zapovedi da joj daju neka jede.

\VS{56}I diviše se roditelji njeni. A On im zapovedi da nikome ne kazuju šta je bilo.




\par }\Chap{9}{\SH Odašiljanje Dvanaestorice apostola. Nahranjeno pet hiljada ljudi. Prvo proricanje o stradanju. Preobraženje Isusovo. Isceljenje uzetog. Taština učenika i njihova usrdnost prema Učitelju. Isusovi sledbenici.
\par }
{\PP \VerseOne{1}Sazvavši, pak, dvanaestoricu dade im silu i vlast nad svim đavolima, i da isceljuju od bolesti.

\VS{2}I posla ih da propovedaju carstvo Božije, i da isceljuju bolesnike.

\VS{3}I reče im:
{\WJ{Ništa ne uzimajte na put, ni štapa ni torbe ni hleba ni novaca, niti po dve haljine da imate.}}

\VS{4}{\WJ{U koju kuću uđete onde budite i odande polazite.}}

\VS{5}{\WJ{I gde vas ne prime izlazeći iz grada onog otresite i prah s nogu svojih, za svedočanstvo na njih.}}

\VS{6}A kad iziđoše, iđahu po selima propovedajući jevanđelje i isceljujući svuda.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{7}A kad ču Irod četvorovlasnik šta On čini, ne mogaše se načuditi, jer neki govorahu da je Jovan ustao iz mrtvih,

\VS{8}a jedni da se Ilija pojavio, a jedni da je ustao koji od starih proroka.

\VS{9}I reče Irod: Jovana ja posekoh; ali ko je to o kome ja takva čudesa slušam? I željaše Ga videti.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{10}I vrativši se apostoli kazaše Mu šta su počinili. I uzevši ih otide nasamo u pustinju kod grada koji se zvaše Vitsaida.

\VS{11}A narod razumevši pođe za Njim, i primivši ih govoraše im o carstvu Božijem i isceljivaše koji trebahu isceljivanja.

\VS{12}A dan stade naginjati. Tada pristupiše dvanaestorica i rekoše Mu: Otpusti narod, neka idu na konak u okolna sela i palanke, i nek nađu jela, jer smo ovde u pustinji.

\VS{13}A On im reče:
{\WJ{Podajte im vi neka jedu.}} A oni rekoše: U nas nema više od pet hlebova i dve ribe; već ako da idemo mi da kupimo na sve ove ljude jela?

\VS{14}Jer beše ljudi oko pet hiljada. Ali On reče učenicima svojim:
{\WJ{Posadite ih na gomile po pedeset.}}

\VS{15}I učiniše tako, i posadiše ih sve.

\VS{16}A On uze onih pet hlebova i obe ribe, i pogledavši na nebo blagoslovi ih i prelomi, i davaše učenicima da razdadu narodu.

\VS{17}I jedoše i nasitiše se svi, i nakupiše komada dvanaest kotarica što im preteče.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{18}I kad se jedanput moljaše Bogu nasamo, s Njim behu učenici, i zapita ih govoreći:
{\WJ{Ko govore ljudi da sam ja?}}

\VS{19}A oni odgovarajući rekoše: Jedni vele da si Jovan krstitelj, a drugi da si Ilija; a drugi da je koji ustao od starih proroka.

\VS{20}A On im reče:
{\WJ{A vi šta mislite ko sam ja?}} A Petar odgovarajući reče: Hristos Božji.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{21}A On im zapreti i zapovedi da nikome ne kazuju to,

\VS{22}govoreći da Sin čovečiji treba mnogo postradati, i da će Ga starešine i glavari sveštenički i književnici okriviti, i da će Ga ubiti, i treći dan da će ustati.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{23}A svima govoraše:
{\WJ{Ko hoće da ide za mnom neka se odreče sebe i uzme krst svoj i ide za mnom.}}

\VS{24}{\WJ{Jer ko hoće dušu svoju da sačuva, izgubiće je; a ko izgubi dušu svoju mene radi onaj će je sačuvati.}}

\VS{25}{\WJ{Jer kakvu će korist imati čovek ako sav svet pridobije, a sebe izgubi ili sebi naudi?}}

\VS{26}{\WJ{Jer ko se postidi mene i mojih reči, njega će se Sin čovečiji postideti kad dođe u slavi svojoj i Očevoj i svetih anđela.}}

\VS{27}{\WJ{A zaista vam kažem: imaju neki među ovima što stoje ovde koji neće okusiti smrt dok ne vide carstvo Božje.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{28}A kad prođe osam dana posle onih reči, uze Petra i Jovana i Jakova i iziđe na goru da se pomoli Bogu.

\VS{29}I kad se moljaše postade lice Njegovo drugačije, i odelo Njegovo belo i sjajno.

\VS{30}I gle, dva čoveka govorahu s Njim, koji behu Mojsije i Ilija.

\VS{31}Pokazaše se u slavi, i govorahu o izlasku Njegovom koji Mu je trebalo svršiti u Jerusalimu.

\VS{32}A Petar i koji behu s njim behu zaspali; ali probudivši se videše slavu Njegovu i dva čoveka koji s Njim stajahu.

\VS{33}I kad se odvojiše od Njega reče Petar Isusu: Učitelju! Dobro nam je ovde biti; i da načinimo tri senice: jednu Tebi, i jednu Mojsiju, i jednu Iliji: ne znajući šta govoraše.

\VS{34}A dok On to govoraše dođe oblak i zakloni ih; i uplašiše se kad zađoše u oblak.

\VS{35}I ču se glas iz oblaka govoreći: Ovo je Sin moj ljubazni, Njega poslušajte.

\VS{36}I kad se čujaše glas nađe se Isus sam. I oni ućutaše, i nikom ne javiše ništa u one dane od onog šta videše.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{37}A dogodi se drugi dan kad siđoše s gore srete Ga mnoštvo naroda.

\VS{38}I gle, čovek iz naroda povika govoreći: Učitelju! Molim Ti se, pogledaj na sina mog, jer mi je jedinac:

\VS{39}I gle, hvata ga duh, i ujedanput viče, i lomi ga s penom, i jedva otide od njega kad ga izlomi;

\VS{40}i molih učenike Tvoje da ga isteraju, pa ne mogoše.

\VS{41}I odgovarajući Isus reče:
{\WJ{O rode neverni i pokvareni! Dokle ću biti s vama i trpeti vas? Dovedi mi sina svog amo:}}

\VS{42}A dok još iđaše k Njemu obori ga đavo, i stade ga lomiti. A Isus zapreti duhu nečistom, i isceli momče, i dade ga ocu njegovom.

\VS{43}I svi se divljahu veličini Božijoj.

\par }{\BB \par }
{\PP A kad se svi čuđahu svemu što činjaše Isus, reče učenicima svojim:

\VS{44}{\WJ{Metnite vi u uši svoje ove reči: jer Sin čovečiji treba da se preda u ruke čovečije.}}

\VS{45}A oni ne razumeše reč ovu; jer beše sakrivena od njih da je ne mogoše razumeti; i bojahu se da Ga zapitaju za ovu reč.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{46}A uđe misao u njih ko bi bio najveći među njima.

\VS{47}A Isus znajući pomisli srca njihovih uze dete i metnu ga preda se,

\VS{48}i reče im:
{\WJ{Koji primi ovo dete u ime moje, mene prima; i koji mene prima, prima Onog koji me je poslao; jer koji je najmanji među vama on je veliki.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{49}A Jovan odgovarajući reče: Učitelju! Videsmo jednog gde imenom Tvojim izgoni đavole, i zabranismo mu, jer ne ide s nama za Tobom.

\VS{50}I reče mu Isus:
{\WJ{Ne branite; jer ko nije protiv vas s vama je.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{51}A kad se navršiše dani uzeća Njegovog, On nameri da ide pravo u Jerusalim.

\VS{52}I posla glasnike pred licem svojim; i oni otidoše i dođoše u selo samarjansko da Mu ugotove gde će noćiti.

\VS{53}I ne primiše Ga; jer videše da ide u Jerusalim.

\VS{54}A kad videše učenici Njegovi, Jakov i Jovan, rekoše: Gospode! Hoćeš li da kažemo da oganj siđe s neba i da ih istrebi kao i Ilija što učini?

\VS{55}A On okrenuvši se zapreti im i reče:
{\WJ{Ne znate kakvog ste vi duha;}}

\VS{56}{\WJ{jer Sin čovečiji nije došao da pogubi duše čovečije nego da sačuva.}} I otidoše u drugo selo.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{57}A kad iđahu putem reče Mu neko: Gospode! Ja idem za Tobom kud god Ti pođeš.

\VS{58}I reče mu Isus:
{\WJ{Lisice imaju jame i ptice nebeske gnezda: a Sin čovečiji nema gde zakloniti glave.}}

\VS{59}A drugom reče:
{\WJ{Hajde za mnom.}} A on reče: Gospode! Dopusti mi da idem najpre da ukopam oca svog.

\VS{60}A Isus reče mu:
{\WJ{Ostavi neka mrtvi ukopavaju svoje mrtvace; a ti hajde te javljaj carstvo Božije.}}

\VS{61}A drugi reče: Gospode! Ja idem za Tobom; ali dopusti mi najpre da idem da se oprostim s domašnjima svojim.

\VS{62}A Isus reče mu:
{\WJ{Ni jedan nije pripravan za carstvo Božije koji metne ruku svoju na plug pa se obzire natrag.}}




\par }\Chap{10}{\SH Odašiljanje i povratak Sedamdesetorice učenika. Isusova zahvalna molitva Ocu. Priča o milostivom Samarjaninu. Marija i Marta: Samo je jedno potrebno!
\par }
{\PP \VerseOne{1}A potom izabra Gospod i drugih sedamdesetoricu, i posla ih po dva i dva pred licem svojim u svaki grad i u mesto kuda htede sam doći.

\VS{2}A reče im:
{\WJ{Žetva je dakle velika, a poslenika malo; nego se molite Gospodaru od žetve da izvede poslenike na žetvu svoju.}}

\VS{3}{\WJ{Idite; eto ja vas šaljem kao jaganjce među vukove.}}

\VS{4}{\WJ{Ne nosite kese ni torbe ni obuće, i nikoga ne pozdravljajte na putu.}}

\VS{5}{\WJ{U koju god kuću uđete najpre govorite: Mir kući ovoj.}}

\VS{6}{\WJ{I ako dakle bude onde sin mira, ostaće na njemu mir vaš; ako li ne bude, vratiće se k vama.}}

\VS{7}{\WJ{A u onoj kući budite, i jedite i pijte šta u njih ima; jer je poslenik dostojan svoje plate; ne prelazite iz kuće u kuću.}}

\VS{8}{\WJ{I u koji god grad dođete i prime vas, jedite šta se donese pred vas.}}

\VS{9}{\WJ{I isceljujte bolesnike koji su u njemu, i govorite im: Približi se k vama carstvo Božije.}}

\VS{10}{\WJ{I u koji god grad dođete i ne prime vas, izišavši na ulice njegove recite:}}

\VS{11}{\WJ{I prah od grada vašeg koji je prionuo za nas otresamo vam; ali ovo znajte da se približi k vama carstvo Božije.}}

\VS{12}{\WJ{Kažem vam da će Sodomu biti lakše u onaj dan negoli gradu onom.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{13}{\WJ{Teško tebi, Horazine! Teško tebi, Vitsaido! Jer da su u Tiru i u Sidonu bila čudesa što su bila u vama, davno bi se u vreći i u pepelu sedeći pokajali.}}

\VS{14}{\WJ{Ali Tiru i Sidonu biće lakše na sudu nego vama.}}

\VS{15}{\WJ{I ti, Kapernaume! Koji si se do nebesa podigao do pakla ćeš propasti.}}


\par }{\PP \VS{16}{\WJ{Ko vas sluša mene sluša; i ko se vas odriče mene se odriče; a ko se mene odriče, odriče se Onog koji je mene poslao.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{17}Vratiše se pak sedamdesetorica s radosti govoreći: Gospode! I đavoli nam se pokoravaju u ime Tvoje.

\VS{18}A On im reče:
{\WJ{Ja videh sotonu gde spade s neba kao munja.}}

\VS{19}{\WJ{Evo vam dajem vlast da stajete na zmije i na skorpije i na svaku silu neprijateljsku, i ništa vam neće nauditi.}}

\VS{20}{\WJ{Ali se tome ne radujte što vam se duhovi pokoravaju, nego se radujte što su vaša imena napisana na nebesima.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{21}U taj čas obradova se Isus u duhu i reče:
{\WJ{Hvalim Te, Oče, Gospode neba i zemlje, što si ovo sakrio od premudrih i razumnih, a kazao si prostima. Da, Oče, jer je tako bila volja Tvoja.}}

\VS{22}I okrenuvši se k učenicima reče:
{\WJ{Sve je meni predao Otac moj, i niko ne zna ko je Sin osim Oca, ni ko je Otac osim Sina, i ako Sin hoće kome kazati.}}


\par }{\PP \VS{23}I okrenuvši se k učenicima nasamo reče:
{\WJ{Blago očima koje vide šta vi vidite.}}

\VS{24}{\WJ{Jer vam kažem da su mnogi proroci i carevi želeli videti šta vi vidite, i ne videše; i čuti šta vi čujete, i ne čuše.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{25}I gle, ustade jedan zakonik i kušajući Ga reče: Učitelju! Šta ću činiti da dobijem život večni?

\VS{26}A On mu reče:
{\WJ{Šta je napisano u zakonu? Kako čitaš?}}

\VS{27}A on odgovarajući reče: Ljubi Gospoda Boga svog svim srcem svojim, i svom dušom svojom, i svom snagom svojom, i svom misli svojom, i bližnjeg svog kao samog sebe.

\VS{28}Reče mu pak:
{\WJ{Pravo si odgovorio; to čini i bićeš živ.}}


\par }{\PP \VS{29}A on htede da se opravda, pa reče Isusu: A ko je bližnji moj?

\VS{30}A Isus odgovarajući reče:
{\WJ{Jedan čovek silažaše iz Jerusalima u Jerihon, pa ga uhvatiše hajduci, koji ga svukoše i izraniše, pa otidoše, ostavivši ga pola mrtva.}}

\VS{31}{\WJ{A iznenada silažaše onim putem nekakav sveštenik, i videvši ga prođe.}}

\VS{32}{\WJ{A tako i Levit kad je bio na onome mestu, pristupi, i videvši ga prođe.}}

\VS{33}{\WJ{A Samarjanin nekakav prolazeći dođe nad njega, i videvši ga sažali mu se;}}

\VS{34}{\WJ{i pristupivši zavi mu rane i zali uljem i vinom; i posadivši ga na svoje kljuse dovede u gostionicu, i ustade oko njega.}}

\VS{35}{\WJ{I sutradan polazeći izvadi dva groša te dade krčmaru, i reče mu: Gledaj ga, i šta više potrošiš ja ću ti platiti kad se vratim.}}

\VS{36}{\WJ{Šta misliš, dakle, koji je od one trojice bio bližnji onome što su ga bili uhvatili hajduci?}}

\VS{37}A on reče: Onaj koji se smilovao na njega. A Isus mu reče:
{\WJ{Idi, i ti čini tako.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{38}A kad iđahu putem i On uđe u jedno selo, a žena neka, po imenu Marta, primi Ga u svoju kuću.

\VS{39}I u nje beše sestra, po imenu Marija, koja i sede kod nogu Isusovih i slušaše besedu Njegovu.

\VS{40}A Marta se beše zabunila kako će Ga dočekati, i prikučivši se reče: Gospode! Zar Ti ne mariš što me sestra moja ostavi samu da služim? Reci joj, dakle, da mi pomogne.

\VS{41}A Isus odgovarajući reče joj:
{\WJ{Marta! Marta! Brineš se i trudiš za mnogo,}}

\VS{42}{\WJ{a samo je jedno potrebno. Ali je Marija dobri deo izabrala, koji se neće uzeti od nje.}}




\par }\Chap{11}{\SH Isus uči učenike da se mole. Izgoni đavola. Izobličava zlobu i licemerstvo fariseja i književnika.
\par }
{\PP \VerseOne{1}I kad se moljaše Bogu na jednom mestu pa presta, reče Mu neki od učenika Njegovih: Gospode! Nauči nas moliti se Bogu, kao što i Jovan nauči svoje učenike.

\VS{2}A On im reče:
{\WJ{Kad se molite Bogu govorite:}}

\par }{\BB \par }
{\Q {\WJ{Oče naš koji si na nebesima,}}

\par }{\Q {\WJ{da se sveti ime Tvoje;}}

\par }{\Q {\WJ{da dođe carstvo Tvoje;}}

\par }{\Q {\WJ{da bude volja Tvoja}}

\par }{\QB {\WJ{i na zemlji kao na nebu;}}


\par }{\Q \VS{3}{\WJ{Hleb naš potrebni daj nam svaki dan;}}


\par }{\Q \VS{4}{\WJ{I oprosti nam grehe naše,}}

\par }{\QB {\WJ{jer i mi opraštamo svakom dužniku svom;}}

\par }{\Q {\WJ{i ne navedi nas u napast;}}

\par }{\QB {\WJ{nego nas izbavi oda zla.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{5}I reče im:
{\WJ{Koji od vas ima prijatelja, i otide mu u ponoći i reče mu: Prijatelju! Daj mi tri hleba u zajam;}}

\VS{6}{\WJ{jer mi dođe prijatelj s puta, i nemam mu šta postaviti;}}

\VS{7}{\WJ{a on iznutra odgovarajući da reče: Ne uznemiravaj me; već su vrata zatvorena i deca su moja sa mnom u postelji, i ne mogu ustati da ti dam.}}

\VS{8}{\WJ{I kažem vam: ako i ne ustane da mu da zato što mu je prijatelj, ali za njegovo bezobrazno iskanje ustaće i daće mu koliko treba.}}

\VS{9}{\WJ{I ja vama kažem: ištite i daće vam se: tražite i naći ćete; kucajte i otvoriće vam se.}}

\VS{10}{\WJ{Jer svaki koji ište, prima; i koji traži, nalazi; i koji kuca, otvara mu se.}}

\VS{11}{\WJ{Koji je među vama otac u koga ako sin zaište hleba da mu da kamen? Ili ako zaište ribe da mu da mesto ribe zmiju?}}

\VS{12}{\WJ{Ili ako zaište jaje da mu da skorpiju?}}

\VS{13}{\WJ{Kad dakle vi, zli budući, umete dobre dare davati deci svojoj, koliko će više Otac nebeski dati Duha Svetog onima koji ištu u Njega?}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{14}I jednom izgna đavola koji beše nem; kad đavo iziđe progovori nemi; i diviše se ljudi.

\VS{15}A neki od njih rekoše: Pomoću Veelzevula kneza đavolskog izgoni đavole.

\VS{16}A drugi kušajući Ga iskahu od Njega znak s neba.

\VS{17}A On znajući pomisli njihove reče im:
{\WJ{Svako carstvo koje se razdeli samo po sebi, opusteće, i dom koji se razdeli sam po sebi, propašće.}}

\VS{18}{\WJ{Tako i sotona ako se razdeli sam po sebi, kako će ostati njegovo carstvo? Kao što kažete da pomoću Veelzevula izgonim đavole.}}

\VS{19}{\WJ{Ako li ja pomoću Veelzevula izgonim đavole, sinovi vaši čijom pomoću izgone? Zato će vam oni biti sudije.}}

\VS{20}{\WJ{A ako li ja prstom Božijim izgonim đavole, dakle je došlo k vama carstvo Božije.}}

\VS{21}{\WJ{Kad se jaki naoruža i čuva svoj dvor, imanje je njegovo na miru;}}

\VS{22}{\WJ{a kad dođe jači od njega i nadvlada ga, uzme sve oružje njegovo u koje se uzdao, i razdeli šta otme od njega.}}

\VS{23}{\WJ{Koji nije sa mnom, protiv mene je; i koji sa mnom ne sabira, prosipa.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{24}{\WJ{Kad nečisti duh iziđe iz čoveka, ide kroz bezvodna mesta tražeći pokoja, i ne našavši reče: Da se vratim u dom svoj otkuda sam izišao;}}

\VS{25}{\WJ{i došavši nađe pometen i ukrašen.}}

\VS{26}{\WJ{Tada otide i uzme sedam drugih duhova gorih od sebe, i ušavši žive onde; i bude potonje čoveku onom gore od prvog.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{27}A kad to govoraše, podiže glas jedna žena iz naroda i reče Mu: Blago utrobi koja te je nosila, i sisama koje si sao!

\VS{28}A On reče:
{\WJ{Blago i onima koji slušaju reč Božiju, i drže je.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{29}A narodu koji se skupljaše stade govoriti:
{\WJ{Rod je ovaj zao; ište znak, i neće mu se dati znak osim znaka Jone proroka;}}

\VS{30}{\WJ{jer kao što Jona bi znak Ninevljanima, tako će i Sin čovečiji biti rodu ovom.}}

\VS{31}{\WJ{Carica južna izići će na sud s ljudima roda ovog, i osudiće ih; jer ona dođe s kraja zemlje da sluša premudrost Solomunovu: a gle, ovde je veći od Solomuna.}}

\VS{32}{\WJ{Ninevljani izići će na sud s rodom ovim, i osudiće ga; jer se pokajaše poučenjem Joninim: a gle, ovde je veći od Jone.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{33}{\WJ{Niko ne meće zapaljenu sveću na sakriveno mesto, niti pod sud, nego na svećnjak, da vide svetlost koji ulaze.}}

\VS{34}{\WJ{Sveća je telu oko. Ako dakle oko tvoje bude zdravo, sve će telo tvoje biti svetlo; ako li oko tvoje bude kvarno, i telo je tvoje tamno.}}

\VS{35}{\WJ{Gledaj dakle da videlo koje je u tebi ne bude tama.}}

\VS{36}{\WJ{Jer, ako je sve telo tvoje svetlo da nema nikakvog uda tamnog, biće svetlo kao kad te sveća obasjava svetlošću.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{37}A kad govoraše, moljaše Ga nekakav farisej da obeduje u njega. A On ušavši sede za trpezu.

\VS{38}A farisej se začudi kad vide da se najpre ne umi pre obeda.

\VS{39}A Gospod reče mu:
{\WJ{Sad vi fariseji spolja čistite čašu i zdelu, a iznutra vam je puno grabeža i zlobe.}}

\VS{40}{\WJ{Bezumni! Nije li onaj načinio i iznutra koji je spolja načinio?}}

\VS{41}{\WJ{Ali dajte milostinju od onog što je unutra; i gle, sve će vam biti čisto.}}


\par }{\PP \VS{42}{\WJ{Ali teško vama farisejima što dajete desetak od metvice i od rute i od svakog povrća, a prolazite pravdu i ljubav Božiju: ovo je trebalo činiti, i ono ne ostavljati.}}

\VS{43}{\WJ{Teško vama farisejima što tražite začelja po zbornicama i da vam se klanja po ulicama.}}

\VS{44}{\WJ{Teško vama književnici i fariseji, licemeri, što ste kao sakriveni grobovi po kojima ljudi idu i ne znadu ih.}}


\par }{\PP \VS{45}A neki od zakonika odgovarajući reče: Učitelju! Govoreći to i nas sramotiš.

\VS{46}A On reče:
{\WJ{Teško i vama zakonicima što tovarite na ljude bremena preteška za nošenje, a vi jednim prstom svojim nećete da ih prihvatite.}}

\VS{47}{\WJ{Teško vama što zidate grobove prorocima, a vaši su ih očevi pobili.}}

\VS{48}{\WJ{Vi dakle svedočite i odobravate dela otaca svojih; jer ih oni pobiše, a vi im grobove zidate.}}

\VS{49}{\WJ{Zato i premudrost Božija reče: Poslaću im proroke i apostole, i od njih će jedne pobiti, a druge proterati;}}

\VS{50}{\WJ{da se ište od roda ovog krv svih proroka koja je prolivena od postanja sveta,}}

\VS{51}{\WJ{od krvi Aveljeve sve do krvi Zarijine, koji pogibe među oltarom i crkvom. Da, kažem vam, iskaće se od roda ovog.}}

\VS{52}{\WJ{Teško vama zakonici što uzeste ključ od znanja: sami ne uđoste, a koji hteše da uđu, zabraniste im.}}


\par }{\PP \VS{53}A kad im On ovo govoraše, počeše književnici i fariseji vrlo navaljivati k Njemu i mnogim pitanjem zbunjivati Ga,

\VS{54}vrebajući i pazeći na Njega ne bi li šta ulovili iz usta Njegovih da Ga okrive.




\par }\Chap{12}{\SH Ne treba biti licemeran ni bojažljiv, lakom i ne treba se brinuti. O straženju. O pomirljivosti. Znak vremena.
\par }
{\PP \VerseOne{1}Kad se na njih skupiše hiljade naroda da stadoše gaziti jedan drugog, onda poče najpre govoriti učenicima svojim:
{\WJ{Čuvajte se kvasca farisejskog, koji je licemerje.}}

\VS{2}{\WJ{Jer ništa nije sakriveno što se neće otkriti, ni tajno što se neće doznati;}}

\VS{3}{\WJ{jer šta u mraku rekoste, čuće se na videlu; i šta na uho šaptaste u kletima, propovedaće se na krovovima.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{4}{\WJ{Ali vam kažem, prijateljima svojim: ne bojte se od onih koji ubijaju telo i potom ne mogu ništa više učiniti.}}

\VS{5}{\WJ{Nego ću vam kazati koga da se bojite: bojte se Onog koji ima vlast pošto ubije baciti u pakao; da, kažem vam, Onog se bojte.}}

\VS{6}{\WJ{Ne prodaje li se pet vrabaca za dva dinara? I nijedan od njih nije zaboravljen pred Bogom.}}

\VS{7}{\WJ{A u vas je i kosa na glavi izbrojana. Ne bojte se dakle; vi ste bolji od mnogo vrabaca.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{8}{\WJ{Nego vam kažem: koji god prizna mene pred ljudima priznaće i Sin čovečiji njega pred anđelima Božijim;}}

\VS{9}{\WJ{a koji se odreče mene pred ljudima njega će se odreći pred anđelima Božijim.}}

\VS{10}{\WJ{I svaki koji reče reč na Sina čovečijeg oprostiće mu se, a koji huli na Svetog Duha neće mu se oprostiti.}}

\VS{11}{\WJ{A kad vas dovedu u zbornice i na sudove i pred poglavare, ne brinite se kako ćete ili šta odgovoriti, ili šta ćete kazati;}}

\VS{12}{\WJ{jer će vas Sveti Duh naučiti u onaj čas šta treba reći.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{13}Reče Mu pak neki iz naroda: Učitelju! Reci bratu mom da podeli sa mnom dostojanje.

\VS{14}A On mu reče:
{\WJ{Čoveče! Ko je mene postavio sudijom ili kmetom nad vama?}}

\VS{15}A njima reče:
{\WJ{Gledajte i čuvajte se od lakomstva; jer niko ne živi onim što je suviše bogat.}}

\VS{16}Kaza im, pak, priču govoreći:
{\WJ{U jednog bogatog čoveka rodi njiva.}}

\VS{17}{\WJ{I mišljaše u sebi govoreći: Šta ću činiti? Nemam u šta sabrati svoju letinu.}}

\VS{18}{\WJ{I reče: Evo ovo ću činiti: pokvariću žitnice svoje i načiniću veće; i onde ću sabrati sva svoja žita i dobro svoje;}}

\VS{19}{\WJ{i kazaću duši svojoj: Dušo! Imaš mnogo imanje na mnogo godina; počivaj, jedi, pij, veseli se.}}

\VS{20}{\WJ{A Bog njemu reče: Bezumniče! Ovu noć uzeće dušu tvoju od tebe; a šta si pripravio čije će biti?}}

\VS{21}{\WJ{Tako biva onome koji sebi teče blago, a ne bogati se u Boga.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{22}A učenicima svojim reče:
{\WJ{Zato vam kažem: ne brinite se dušom svojom šta ćete jesti; ni telom u šta ćete se obući:}}

\VS{23}{\WJ{Duša je pretežnija od jela i telo od odela.}}

\VS{24}{\WJ{Pogledajte gavrane kako ne seju ni žanju, koji nemaju podrume ni žitnice, i Bog ih hrani: a koliko ste vi pretežniji od ptica?}}

\VS{25}{\WJ{A ko od vas brinući se može primaknuti rastu svom lakat jedan?}}

\VS{26}{\WJ{A kad ni najmanje šta ne možete, zašto se brinete za ostalo?}}

\VS{27}{\WJ{Pogledajte ljiljane kako rastu: ne trude se, niti predu; ali ja vam kažem da ni Solomun u svoj slavi svojoj ne obuče se kao jedan od njih.}}

\VS{28}{\WJ{A kad travu po polju, koja danas jeste, a sutra se u peć baca, Bog tako odeva, a kamoli vas, maloverni!}}

\VS{29}{\WJ{I vi ne ištite šta ćete jesti ili šta ćete piti, i ne brinite se;}}

\VS{30}{\WJ{jer ovo sve ištu i neznabošci ovog sveta; a Otac vaš zna da vama treba ovo.}}

\VS{31}{\WJ{Nego ištite carstvo Božije, i ovo će vam se sve dodati.}}


\par }{\PP \VS{32}{\WJ{Ne boj se malo stado! Jer bi volja vašeg Oca da vam da carstvo.}}

\VS{33}{\WJ{Prodajte šta imate i dajte milostinju; načinite sebi torbe koje neće ovetšati, haznu koja se nikad neće isprazniti, na nebesima, gde se lupež ne prikučuje niti moljac jede.}}

\VS{34}{\WJ{Jer gde je vaše blago onde će biti i srce vaše.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{35}{\WJ{Neka budu vaša bedra zapregnuta i sveće zapaljene;}}

\VS{36}{\WJ{i vi kao ljudi koji čekaju gospodara svog kad se vrati sa svadbe da mu odmah otvore kako dođe i kucne.}}

\VS{37}{\WJ{Blago onim slugama koje nađe gospodar kad dođe, a oni straže. Zaista vam kažem da će se zapregnuti, i posadiće ih, i pristupiće, te će im služiti.}}

\VS{38}{\WJ{I ako dođe u drugu stražu, i u treću stražu dođe, i nađe ih tako, blago onim slugama.}}

\VS{39}{\WJ{Ali ovo znajte: kad bi znao domaćin u koji će čas doći lupež, čuvao bi i ne bi dao potkopati kuću svoju.}}

\VS{40}{\WJ{I vi, dakle, budite gotovi: jer u koji čas ne mislite doći će Sin čovečiji.}}


\par }{\PP \VS{41}A Petar Mu reče: Gospode! Govoriš li nama ovu priču ili svima?

\VS{42}A Gospod reče:
{\WJ{Ko je dakle taj verni i mudri pristav kog postavi gospodar nad čeljadi svojom da im daje hranu na obrok?}}

\VS{43}{\WJ{Blago tom sluzi kog došavši gospodar njegov nađe da izvršuje tako.}}

\VS{44}{\WJ{Zaista vam kažem: nad svim svojim imanjem postaviće ga.}}

\VS{45}{\WJ{Ako li kaže sluga u srcu svom: Neće moj gospodar još zadugo doći; i stane biti sluge i sluškinje, i jesti i piti, i opijati se;}}

\VS{46}{\WJ{doći će gospodar toga sluge u dan kad se ne nada, i u čas kad ne misli, i raseći će ga, i deo njegov metnuće s nevernima.}}

\VS{47}{\WJ{A onaj sluga koji zna volju gospodara svog, i nije se pripravio, niti učinio po volji njegovoj, biće vrlo bijen;}}

\VS{48}{\WJ{a koji ne zna pa zasluži boj, biće malo bijen. Kome je god mnogo dano mnogo će se iskati od njega; a kome predaše najviše najviše će iskati od njega.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{49}{\WJ{Ja sam došao da bacim oganj na zemlju; i kako bi mi se htelo da se već zapalio!}}

\VS{50}{\WJ{Ali se meni valja krstiti krštenjem, i kako mi je teško dok se ne svrši!}}

\VS{51}{\WJ{Mislite li da sam ja došao da dam mir na zemlju? Ne, kažem vam, nego razdor.}}

\VS{52}{\WJ{Jer će, odsele, pet u jednoj kući biti razdeljeni, ustaće tri na dva, i dva na tri.}}

\VS{53}{\WJ{Ustaće otac na sina i sin na oca; mati na kćer i kći na mater; svekrva na snahu svoju i snaha na svekrvu svoju.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{54}A narodu govoraše:
{\WJ{Kad vidite oblak gde se diže od zapada odmah kažete: Biće dažd; i biva tako.}}

\VS{55}{\WJ{I kad vidite jug gde duva kažete: Biće vrućina; i biva.}}

\VS{56}{\WJ{Licemeri! Lice neba i zemlje umete poznavati, a vreme ovo kako ne poznajete?}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{57}{\WJ{Zašto pak i sami od sebe ne sudite pravedno?}}

\VS{58}{\WJ{Jer kad ideš sa svojim suparnikom knezu, gledaj ne bi li se na putu s njim poravnao da te ne pritegne sudiji, i sudija da te ne preda sluzi, i sluga da te ne baci u tamnicu.}}

\VS{59}{\WJ{Kažem ti: nećeš odande izići dok ne daš i poslednji dinar.}}




\par }\Chap{13}{\SH Isusova beseda o propasti Galilejaca i o pokajanju. Isceljenje bolesne žene u Subotu. Priče i govori o carstvu Božijem. Irodove zamke. Jadikovanje nad Jerusalimom.
\par }
{\PP \VerseOne{1}U to vreme, pak, dođoše neki i kazaše za Galilejce kojih krv pomeša Pilat sa žrtvama njihovim.

\VS{2}I odgovarajući Isus reče im:
{\WJ{Mislite li da su ti Galilejci bili najgrešniji od svih Galilejaca, jer tako postradaše?}}

\VS{3}{\WJ{Ne, kažem vam, nego ako se ne pokajete, svi ćete tako izginuti.}}

\VS{4}{\WJ{Ili onih osamnaest što na njih pade kula siloamska i pobi ih, mislite li da su oni najkrivlji bili od svih Jerusalimljana?}}

\VS{5}{\WJ{Ne, kažem vam, nego ako se ne pokajete, svi ćete tako izginuti.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{6}Kaza im pak ovu priču:
{\WJ{Jedan čovek imaše smokvu usađenu u svom vinogradu, i dođe da traži roda na njoj, i ne nađe.}}

\VS{7}{\WJ{Onda reče vinogradaru: Evo treća godina kako dolazim i tražim roda na ovoj smokvi, i ne nalazim; poseci je, dakle, zašto zemlji da smeta?}}

\VS{8}{\WJ{A on odgovarajući reče mu: Gospodaru! Ostavi je i za ovu godinu dok okopam oko nje i obaspem gnojem;}}

\VS{9}{\WJ{pa da ako rodi: Ako li ne, poseći ćeš je na godinu.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{10}A kad učaše u jednoj zbornici u subotu,

\VS{11}i gle, beše onde žena bolesna od duha osamnaest godina, i beše zgrčena, i ne mogaše se ispraviti.

\VS{12}A kad je vide, dozva je Isus i reče joj:
{\WJ{Ženo! Oproštena si od bolesti svoje.}}

\VS{13}I metnu na nju ruke, i odmah se ispravi i hvaljaše Boga.

\VS{14}A starešina od zbornice srđaše se što je Isus isceli u subotu, i odgovarajući reče narodu: Šest je dana u koje treba raditi, u one dakle dolazite te se lečite, a ne u dan subotni.

\VS{15}A Gospod mu odgovori i reče:
{\WJ{Licemere! Svaki od vas u subotu ne odrešuje li svog vola ili magarca od jasala, i ne vodi da napoji?}}

\VS{16}{\WJ{A ovu kćer Avraamovu koju sveza sotona, evo osamnaesta godina, ne trebaše li je odrešiti iz ove sveze u dan subotni?}}

\VS{17}I kad On ovo govoraše stiđahu se svi koji Mu se protivljahu; i sav narod radovaše se za sva Njegova slavna dela.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{18}A On im reče:
{\WJ{Kakvo je carstvo Božije? I kako ću kazati da je?}}

\VS{19}{\WJ{Ono je kao zrno gorušičino, koje uzevši čovek baci u vrt svoj, i uzraste i posta drvo veliko, i ptice nebeske useliše se u grane njegove.}}


\par }{\PP \VS{20}Opet reče:
{\WJ{Kakvo ću kazati da je carstvo Božije?}}

\VS{21}{\WJ{Ono je kao kvasac koji uzevši žena metnu u tri kopanje brašna, dok ne uskise sve.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{22}I prolažaše po gradovima i selima učeći i putujući u Jerusalim.

\VS{23}Reče Mu pak neko: Gospode! Je li malo onih koji će biti spaseni? A On im reče:

\VS{24}{\WJ{Navalite da uđete na tesna vrata; jer vam kažem: Mnogi će tražiti da uđu i neće moći:}}

\VS{25}{\WJ{Kad ustane domaćin i zatvori vrata, i stanete napolju stajati i kucati u vrata govoreći: Gospode! Gospode! Otvori nam; i odgovarajući reći će vam: Ne poznajem vas otkuda ste.}}

\VS{26}{\WJ{Tada ćete stati govoriti: Mi jedosmo pred Tobom i pismo, i po ulicama našim učio si.}}

\VS{27}{\WJ{A On će reći: Kažem vam: ne poznajem vas otkuda ste; odstupite od mene svi koji nepravdu činite.}}

\VS{28}{\WJ{Onde će biti plač i škrgut zuba, kad vidite Avraama i Isaka i Jakova i sve proroke u carstvu Božijem, a sebe napolje isterane.}}

\VS{29}{\WJ{I doći će od istoka i zapada i severa i juga i sešće za trpezu u carstvu Božijem.}}

\VS{30}{\WJ{I gle, ima poslednjih koji će biti prvi, i ima prvih koji će biti poslednji.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{31}U taj dan pristupiše neki od fariseja govoreći Mu: Iziđi i idi odavde, jer Irod hoće da te ubije.

\VS{32}I reče im:
{\WJ{Idite te kažite onoj lisici: Evo izgonim đavole i isceljujem danas i sutra, a treći dan završiću.}}

\VS{33}{\WJ{Ali danas i sutra i prekosutra treba mi ići; jer prorok ne može poginuti izvan Jerusalima.}}

\VS{34}{\WJ{Jerusalime, Jerusalime, koji ubijaš proroke i zasipaš kamenjem poslane k sebi! Koliko puta hteh da skupim čeda tvoja kao kokoš gnezdo svoje pod krila, i ne hteste!}}

\VS{35}{\WJ{Eto će vam se ostaviti kuća vaša pusta; a ja vam kažem: Nećete mene videti dok ne dođe da kažete: Blagosloven koji ide u ime Gospodnje.}}




\par }\Chap{14}{\SH Isceljenje u Subotu čoveka koji je patio od vodene bolesti. Treba biti ponizan i činiti dobro. Priča o Velikoj večeri. Odricanje samog sebe.
\par }
{\PP \VerseOne{1}I dogodi Mu se da dođe u subotu u kuću jednog kneza farisejskog da jede hleb; i oni motrahu na Njega.

\VS{2}I gle, beše pred Njim nekakav čovek na kome beše debela bolest.

\VS{3}I odgovarajući Isus reče zakonicima i farisejima govoreći:
{\WJ{Je li slobodno u subotu isceljivati?}}

\VS{4}A oni oćuteše. I dohvativši ga se isceli ga i otpusti.

\VS{5}I odgovarajući reče im:
{\WJ{Koji od vas ne bi svog magarca ili vola da mu padne u bunar odmah izvadio u dan subotni?}}

\VS{6}I ne mogoše Mu odgovoriti na to.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{7}A gostima kaza priču, kad opazi kako izbirahu začelja, i reče im:

\VS{8}{\WJ{Kad te ko pozove na svadbu, ne sedaj u začelje, da ne bude među gostima ko stariji od tebe;}}

\VS{9}{\WJ{i da ne bi došao onaj koji je pozvao tebe i njega, i rekao ti: Podaj mesto ovome: i onda ćeš sa stidom sesti na niže mesto.}}

\VS{10}{\WJ{Nego kad te ko pozove, došavši sedi na poslednje mesto, da ti kaže kad dođe onaj koji te pozva: Prijatelju! Pomakni se više; tada će tebi biti čast pred onima koji sede s tobom za trpezom.}}

\VS{11}{\WJ{Jer svaki koji se podiže, poniziće se; a koji se ponižuje, podignuće se.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{12}A i onome što ih je pozvao reče:
{\WJ{Kad daješ obed ili večeru, ne zovi prijatelje svoje, ni braću svoju, ni rođake svoje, ni susede bogate, da ne bi i oni tebe kad pozvali i vratili ti;}}

\VS{13}{\WJ{nego kad činiš gozbu, zovi siromahe, kljaste, hrome, slepe;}}

\VS{14}{\WJ{i blago će ti biti što ti oni ne mogu vratiti; nego će ti se vratiti o vaskrsenju pravednih.}}


\par }{\PP \VS{15}A kad ču to neki od onih što seđahu s Njim za trpezom reče Mu: Blago onome koji jede hleba u carstvu Božijem!

\VS{16}A On mu reče:
{\WJ{Jedan čovek zgotovi veliku večeru, i pozva mnoge;}}

\VS{17}{\WJ{i kad bi vreme večeri, posla slugu svog da kaže zvanima: Hajdete, jer je već sve gotovo.}}

\VS{18}{\WJ{I počeše se izgovarati svi redom; prvi mu reče: Kupih njivu, i valja mi ići da je vidim; molim te izgovori me.}}

\VS{19}{\WJ{I drugi reče: Kupih pet jarmova volova, i idem da ih ogledam; molim te, izgovori me.}}

\VS{20}{\WJ{I treći reče: Oženih se, i zato ne mogu doći.}}

\VS{21}{\WJ{I došavši sluga taj kaza ovo gospodaru svom. Tada se rasrdi domaćin i reče sluzi svom: Idi brzo na raskršća i ulice gradske, i dovedi amo siromahe, i kljaste, i bogaljaste, i slepe.}}

\VS{22}{\WJ{I reče sluga: Gospodaru, učinio sam kako si zapovedio, i još mesta ima.}}

\VS{23}{\WJ{I reče gospodar sluzi: Iziđi na puteve i među ograde, te nateraj da dođu da mi se napuni kuća.}}

\VS{24}{\WJ{Jer vam kažem da nijedan od onih zvanih ljudi neće okusiti moje večere. Jer je mnogo zvanih, ali je malo izabranih.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{25}Iđaše pak s Njim mnoštvo naroda, i obazrevši se reče im:

\VS{26}{\WJ{Ako ko dođe k meni, a ne mrzi na svog oca, i na mater, i na ženu, i na decu, i na braću, i na sestre i na samu dušu svoju, ne može biti moj učenik.}}

\VS{27}{\WJ{I ko ne nosi krst svoj i za mnom ne ide, ne može biti moj učenik.}}

\VS{28}{\WJ{I koji od vas kad hoće da zida kulu ne sedne najpre i ne proračuna šta će ga stati, da vidi ima li da može dovršiti?}}

\VS{29}{\WJ{Da ne bi, kad postavi temelj i ne uzmože dovršiti, svi koji gledaju stali mu se rugati}}

\VS{30}{\WJ{govoreći: Ovaj čovek poče zidati, i ne može da dovrši.}}

\VS{31}{\WJ{Ili koji car kad pođe s vojskom da se pobije s drugim carem ne sedne najpre i ne drži veću može li s deset hiljada sresti onog što ide na njega sa dvadeset hiljada?}}

\VS{32}{\WJ{Ako li ne može, a on pošalje poslenike dok je ovaj još daleko i moli da se pomire.}}

\VS{33}{\WJ{Tako dakle svaki od vas koji se ne odreče svega što ima ne može biti moj učenik.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{34}{\WJ{So je dobra, ali ako so obljutavi, čim će se osoliti?}}

\VS{35}{\WJ{Niti je potrebna u zemlju ni u gnoj; nego je prospu napolje. Ko ima uši da čuje neka čuje.}}




\par }\Chap{15}{\SH Priče o izgubljenoj ovci, novcu i sinu.
\par }
{\PP \VerseOne{1}I približavahu se k Njemu svi carinici i grešnici da Ga čuju.

\VS{2}I vikahu na Njega fariseji i književnici govoreći: Ovaj prima grešnike i jede s njima.


\par }{\PP \VS{3}A On im kaza priču ovu govoreći:

\VS{4}{\WJ{Koji čovek od vas imajući sto ovaca i izgubivši jednu od njih ne ostavi devedeset i devet u pustinji i ne ide za izgubljenom dok je ne nađe?}}

\VS{5}{\WJ{I našavši digne je na rame svoje radujući se,}}

\VS{6}{\WJ{i došavši kući sazove prijatelje i susede govoreći im: Radujte se sa mnom: ja nađoh svoju ovcu izgubljenu.}}

\VS{7}{\WJ{Kažem vam da će tako biti veća radost na nebu za jednog grešnika koji se kaje, negoli za devedeset i devet pravednika kojima ne treba pokajanje.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{8}{\WJ{Ili koja žena imajući deset dinara, ako izgubi jedan dinar, ne zapali sveće, i ne pomete kuće, i ne traži dobro dok ne nađe?}}

\VS{9}{\WJ{I našavši sazove drugarice i susede govoreći: Radujte se sa mnom: ja nađoh dinar izgubljeni.}}

\VS{10}{\WJ{Tako, kažem vam, biva radost pred anđelima Božijima za jednog grešnika koji se kaje.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{11}I reče:
{\WJ{Jedan čovek imaše dva sina,}}

\VS{12}{\WJ{i reče mlađi od njih ocu: Oče! Daj mi deo imanja što pripada meni. I otac im podeli imanje.}}

\VS{13}{\WJ{I potom do nekoliko dana pokupi mlađi sin sve svoje, i otide u daleku zemlju; i onamo prosu imanje svoje živeći besputno.}}

\VS{14}{\WJ{A kad potroši sve, postade velika glad u onoj zemlji, i on se nađe u nevolji.}}

\VS{15}{\WJ{I otišavši pribi se kod jednog čoveka u onoj zemlji; i on ga posla u polje svoje da čuva svinje.}}

\VS{16}{\WJ{I željaše napuniti trbuh svoj roščićima koje svinje jeđahu, i niko mu ih ne davaše.}}


\par }{\PP \VS{17}{\WJ{A kad dođe k sebi, reče: Koliko najamnika u oca mog imaju hleba i suviše, a ja umirem od gladi!}}

\VS{18}{\WJ{Ustaću i idem ocu svom, pa ću mu reći: Oče! Sagreših Nebu i tebi,}}

\VS{19}{\WJ{i već nisam dostojan nazvati se sin tvoj: primi me kao jednog od svojih najamnika.}}

\VS{20}{\WJ{I ustavši otide ocu svom. A kad je još podaleko bio, ugleda ga otac njegov, i sažali mu se, i potrčavši zagrli ga i celiva ga.}}

\VS{21}{\WJ{A sin mu reče: Oče, sagreših Nebu i tebi, i već nisam dostojan nazvati se sin tvoj.}}

\VS{22}{\WJ{A otac reče slugama svojim: Iznesite najlepšu haljinu i obucite ga, i podajte mu prsten na ruku i obuću na noge.}}

\VS{23}{\WJ{I dovedite tele ugojeno te zakoljite, da jedemo i da se veselimo.}}

\VS{24}{\WJ{Jer ovaj moj sin beše mrtav, i ožive; i izgubljen beše, i nađe se. I stadoše se veseliti.}}


\par }{\PP \VS{25}{\WJ{A sin njegov stariji beše u polju, i dolazeći kad se približi kući ču pevanje i podvikivanje.}}

\VS{26}{\WJ{I dozvavši jednog od slugu zapita: Šta je to?}}

\VS{27}{\WJ{A on mu reče: Brat tvoj dođe; i otac tvoj zakla tele ugojeno, što ga je zdravog video.}}

\VS{28}{\WJ{A on se rasrdi i ne htede da uđe. Tada iziđe otac njegov i moljaše ga.}}

\VS{29}{\WJ{A on odgovarajući reče ocu: Eto te služim toliko godina, i nikad ne prestupih tvoje zapovesti, pa meni nikad nisi dao jare da bih se proveselio sa svojim društvom;}}

\VS{30}{\WJ{a kad dođe taj tvoj sin koji ti je imanje prosuo s kurvama, zaklao si mu tele ugojeno.}}

\VS{31}{\WJ{A on mu reče: Sine! Ti si svagda sa mnom, i sve je moje tvoje.}}

\VS{32}{\WJ{Trebalo se razveseliti i obradovati, jer ovaj brat tvoj mrtav beše, i ožive; i izgubljen beše, i nađe se.}}




\par }\Chap{16}{\SH Priča o nepravednom pristavu. Bogataš i ubogi Lazar.
\par }
{\PP \VerseOne{1}A učenicima svojim govoraše:
{\WJ{Beše jedan čovek bogat koji imaše pristava, i toga oblagaše kod njega da mu prosipa imanje,}}

\VS{2}{\WJ{i dozvavši ga reče mu: Šta ovo ja čujem za tebe? Daj račun kako si kućio kuću: jer više ne možeš kućom upravljati.}}

\VS{3}{\WJ{A pristav od kuće reče u sebi: Šta ću činiti? Gospodar moj uzima od mene upravljanje kuće: kopati ne mogu, prositi stidim se.}}

\VS{4}{\WJ{Znam šta ću činiti da bi me primili u kuće svoje kad mi se oduzme upravljanje kuće.}}

\VS{5}{\WJ{I dozvavši redom dužnike gospodara svog reče prvom: Koliko si dužan gospodaru mom?}}

\VS{6}{\WJ{A on reče: Sto oka ulja. I reče mu: Uzmi pismo svoje i sedi brzo te napiši pedeset.}}

\VS{7}{\WJ{A potom reče drugom: A ti koliko si dužan? A on reče: Sto oka pšenice. I reče mu: Uzmi pismo svoje i napiši osamdeset.}}

\VS{8}{\WJ{I pohvali gospodar nevernog pristava što mudro učini; jer su sinovi ovog veka mudriji od sinova videla u svom naraštaju.}}

\VS{9}{\WJ{I ja vama kažem: načinite sebi prijatelje nepravednim bogatstvom, da bi vas kad osiromašite primili u večne kuće.}}


\par }{\PP \VS{10}{\WJ{Koji je veran u malom i u mnogom je veran; a ko je neveran u malom i u mnogom je neveran.}}

\VS{11}{\WJ{Ako dakle u nepravednom bogatstvu verni ne biste, ko će vam u istinom verovati?}}

\VS{12}{\WJ{I ako u tuđem ne biste verni, ko će vam dati vaše?}}

\VS{13}{\WJ{Nikakav pak sluga ne može dva gospodara služiti; jer ili će na jednog mrzeti, a drugog ljubiti, ili će jednog voleti a za drugog ne mariti. Ne možete služiti Bogu i bogatstvu.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{14}A ovo sve slušahu i fariseji, koji behu srebroljupci, i rugahu Mu se.

\VS{15}I reče im:
{\WJ{Vi ste oni koji se gradite pravedni pred ljudima; ali Bog zna srca vaša; jer šta je u ljudi visoko ono je mrzost pred Bogom.}}


\par }{\PP \VS{16}{\WJ{Zakon i proroci su do Jovana; odsele se carstvo Božije propoveda jevanđeljem, i svaki navaljuje da uđe u njega.}}

\VS{17}{\WJ{Lakše je, pak, nebu i zemlji proći negoli jednoj titli iz zakona propasti.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{18}{\WJ{Svaki koji pušta ženu svoju i uzima drugu, preljubu čini; i koji se ženi puštenicom, preljubu čini.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{19}{\WJ{Čovek neki, pak, beše bogat, koji se oblačaše u skerlet i u svilu, i življaše svaki dan gospodski i veseljaše se.}}

\VS{20}{\WJ{A beše jedan siromah, po imenu Lazar, koji ležaše pred njegovim vratima gnojav,}}

\VS{21}{\WJ{i željaše da se nasiti mrvama koje padahu s trpeze bogatog; još i psi dolažahu i lizahu gnoj njegov.}}

\VS{22}{\WJ{A kad umre siromah, odnesoše ga anđeli u naručje Avraamovo; a umre i bogati, i zakopaše ga.}}

\VS{23}{\WJ{I u paklu kad beše u mukama, podiže oči svoje i ugleda izdaleka Avraama i Lazara u naručju njegovom,}}

\VS{24}{\WJ{i povikavši reče: Oče Avraame! Smiluj se na me i pošlji mi Lazara neka umoči u vodu vrh od prsta svog, i da mi rashladi jezik; jer se mučim u ovom plamenu.}}

\VS{25}{\WJ{A Avraam reče: Sinko! Opomeni se da si ti primio dobra svoja u životu svom, i Lazar opet zla; a sad se on teši, a ti se mučiš.}}

\VS{26}{\WJ{I preko svega toga postavljena je među nama i vama velika propast, da ovi koji bi hteli odovud k vama preći, ne mogu, niti oni otuda k nama da prelaze.}}

\VS{27}{\WJ{Tada reče: Molim te dakle, oče, da ga pošalješ kući oca mog,}}

\VS{28}{\WJ{jer imam pet braće: neka im posvedoči da ne bi i oni došli na ovo mesto mučenja.}}

\VS{29}{\WJ{Reče mu Avraam: Oni imaju Mojsija i proroke, neka njih slušaju.}}

\VS{30}{\WJ{A on reče: Ne, oče Avraame! Nego ako im dođe ko iz mrtvih pokajaće se.}}

\VS{31}{\WJ{A Avraam reče mu: Ako ne slušaju Mojsija i proroke, da ko i iz mrtvih ustane neće verovati.}}




\par }\Chap{17}{\SH O sablazni, praštanju, veri i delima. Isceljenje deset gubavaca. Budućnost carstva Božijeg.
\par }
{\PP \VerseOne{1}A učenicima reče:
{\WJ{Nije moguće da ne dođu sablazni; ali teško onome s koga dolaze;}}

\VS{2}{\WJ{bolje bi mu bilo da mu se vodenični kamen obesi o vratu, i da ga bace u more, nego da sablazni jednog od ovih malih.}}

\VS{3}{\WJ{Čuvajte se. Ako ti sagreši brat tvoj, nakaraj ga; pa ako se pokaje, oprosti mu.}}

\VS{4}{\WJ{I ako ti sedam puta na dan sagreši, i sedam puta na dan dođe k tebi i reče: Kajem se, oprosti mu.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{5}I rekoše apostoli Gospodu: Dometni nam vere.

\VS{6}A Gospod reče:
{\WJ{Kad biste imali vere koliko zrno gorušičino, i rekli biste ovom dubu: Iščupaj se i usadi se u more, i poslušao bi vas.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{7}{\WJ{Koji pak od vas kad ima slugu koji ore ili čuva stoku pa kad dođe iz polja, kaže mu: Hodi brzo i sedi za trpezu?}}

\VS{8}{\WJ{Nego ne kaže li mu: Ugotovi mi da večeram, i zapregni se te mi služi dok jedem i pijem, pa onda i ti jedi i pij?}}

\VS{9}{\WJ{Eda li će on zahvaliti sluzi tom kad svrši šta mu se zapovedi? Ne verujem.}}

\VS{10}{\WJ{Tako i vi kad svršite sve što vam je zapoveđeno, govorite: Mi smo zaludne sluge, jer učinismo šta smo bili dužni činiti.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{11}I kad iđaše u Jerusalim, On prolažaše između Samarije i Galileje.

\VS{12}I kad ulažaše u jedno selo sretoše Ga deset gubavih ljudi, koji staše izdaleka,

\VS{13}i podigoše glas govoreći: Isuse učitelju! Pomiluj nas.

\VS{14}I videvši ih reče im:
{\WJ{Idite i pokažite se sveštenicima. I oni idući očistiše se.}}

\VS{15}A jedan od njih videvši da se isceli povrati se hvaleći Boga glasno,

\VS{16}i pade ničice pred noge Njegove, i zahvali Mu. I to beše Samarjanin.

\VS{17}A Isus odgovarajući reče:
{\WJ{Ne isceliše li se desetorica? Gde su dakle devetorica?}}

\VS{18}{\WJ{Kako se među njima koji ne nađe da se vrati da zahvali Bogu, nego sam ovaj tuđin?}}

\VS{19}I reče mu:
{\WJ{Ustani, idi; vera tvoja pomože ti.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{20}A kad Ga upitaše fariseji: Kad će doći carstvo Božije? Odgovarajući reče im:
{\WJ{Carstvo Božije neće doći da se vidi;}}

\VS{21}{\WJ{niti će se kazati: Evo ga ovde ili onde; jer gle, carstvo je Božije unutra u vama.}}


\par }{\PP \VS{22}A učenicima reče:
{\WJ{Doći će vreme kad ćete zaželeti da vidite jedan dan Sina čovečijeg, i nećete videti.}}

\VS{23}{\WJ{I reći će vam: Evo ovde je, ili: Eno onde; ali ne izlazite, niti tražite.}}

\VS{24}{\WJ{Jer kao što munja sine s neba, i zasvetli se preko svega što je pod nebom, tako će biti i Sin čovečiji u svoj dan.}}

\VS{25}{\WJ{Ali Mu najpre treba mnogo postradati, i okrivljenom biti od roda ovog.}}

\VS{26}{\WJ{I kako je bilo u vreme Nojevo onako će biti u dane Sina čovečijeg:}}

\VS{27}{\WJ{Jeđahu, pijahu, ženjahu se, udavahu se do onog dana kad Noje uđe u kovčeg, i dođe potop i pogubi sve.}}

\VS{28}{\WJ{Tako kao što bi u dane Lotove: jeđahu, pijahu, kupovahu, prodavahu, sađahu, zidahu;}}

\VS{29}{\WJ{a u dan kad iziđe Lot iz Sodoma, udari oganj i sumpor iz neba i pogubi sve.}}

\VS{30}{\WJ{Tako će biti i u onaj dan kad će se javiti Sin čovečiji.}}

\VS{31}{\WJ{U onaj dan koji se desi na krovu, a pokućstvo njegovo u kući, neka ne silazi da ga uzme; i koji se desi u polju, tako neka se ne vraća natrag.}}

\VS{32}{\WJ{Opominjite se žene Lotove.}}

\VS{33}{\WJ{Koji pođe da sačuva dušu svoju, izgubiće je; a koji je izgubi, oživeće je.}}

\VS{34}{\WJ{Kažem vam: u onu noć biće dva na jednom odru, jedan će se uzeti a drugi će se ostaviti;}}

\VS{35}{\WJ{dve će mleti zajedno, jedna će se uzeti a druga će se ostaviti;}}

\VS{36}{\WJ{dva će biti na njivi, jedan će se uzeti a drugi će se ostaviti.}}

\VS{37}I odgovarajući rekoše Mu: Gde, Gospode? A On im reče:
{\WJ{Gde je strvina onamo će se i orlovi skupiti.}}




\par }\Chap{18}{\SH Priče o udovičinoj molbi i o molitvi fariseja i carinika. Isus poziva decu Sebi. Opasnost od bogatstva. Treće proricanje o stradanju. Isceljenje slepog.
\par }
{\PP \VerseOne{1}Kaza im pak i priču kako se treba svagda moliti Bogu, i ne dati da dotuži,

\VS{2}govoreći:
{\WJ{U jednom gradu beše jedan sudija koji se Boga ne bojaše i ljudi ne stiđaše.}}

\VS{3}{\WJ{A u onom gradu beše jedna udovica i dolažaše k njemu govoreći: Ne daj me mom suparniku.}}

\VS{4}{\WJ{I ne htede zadugo. A najposle reče u sebi: Ako se i ne bojim Boga i ljudi ne sramim,}}

\VS{5}{\WJ{no budući da mi dosađuje ova udovica, odbraniću je, da mi jednako ne dolazi i ne dosađuje.}}

\VS{6}Tada reče Gospod:
{\WJ{Čujte šta govori nepravedni sudija.}}

\VS{7}{\WJ{A kamoli Bog neće odbraniti izbranih svojih koji Ga mole dan i noć?}}

\VS{8}{\WJ{Kažem vam da će ih odbraniti brzo. Ali Sin čovečiji kad dođe hoće li naći veru na zemlji?}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{9}A i drugima koji mišljahu za sebe da su pravednici i druge uništavahu kaza priču ovu:

\VS{10}{\WJ{Dva čoveka uđoše u crkvu da se mole Bogu, jedan farisej i drugi carinik.}}

\VS{11}{\WJ{Farisej stade i moljaše se u sebi ovako: Bože! Hvalim te što ja nisam kao ostali ljudi: hajduci, nepravednici, preljubočinci ili kao ovaj carinik.}}

\VS{12}{\WJ{Postim dvaput u nedelji; dajem desetak od svega što imam.}}

\VS{13}{\WJ{A carinik izdaleka stajaše, i ne htede ni očiju podignuti na nebo, nego bijaše prsi svoje govoreći: Bože! Milostiv budi meni grešnome.}}

\VS{14}{\WJ{Kažem vam da ovaj otide opravdan kući svojoj, a ne onaj. Jer svaki koji se sam podiže poniziće se; a koji se sam ponižuje podignuće se.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{15}Donošahu k Njemu i decu da ih se dotakne; a kad videše učenici, zapretiše im.

\VS{16}A Isus dozvavši ih reče:
{\WJ{Pustite decu neka dolaze k meni, i ne branite im; jer je takvih carstvo Božije.}}

\VS{17}{\WJ{I kažem vam zaista: koji ne primi carstvo Božije kao dete, neće ući u njega.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{18}I zapita Ga jedan knez govoreći: Učitelju blagi! Šta da učinim da nasledim život večni?

\VS{19}A Isus reče mu:
{\WJ{Što me zoveš blagim? Niko nije blag osim jednog Boga.}}

\VS{20}{\WJ{Zapovesti znaš: ne čini preljube; ne ubij; ne ukradi; ne svedoči lažno; poštuj oca i mater svoju.}}

\VS{21}A on reče: Sve sam ovo sačuvao od mladosti svoje.

\VS{22}A kad to ču Isus reče mu:
{\WJ{Još ti jedno nedostaje: prodaj sve što imaš i razdaj siromasima; i imaćeš blago na nebu; i hajde za mnom.}}

\VS{23}A kad on ču to postade žalostan, jer beše vrlo bogat.

\VS{24}A kad ga vide Isus gde postade žalostan, reče:
{\WJ{Kako je teško ući u carstvo Božije onima koji imaju bogatstvo!}}

\VS{25}{\WJ{Lakše je kamili proći kroz iglene uši negoli bogatom ući u carstvo Božije.}}

\VS{26}A oni koji slušahu rekoše: Ko se dakle može spasti?

\VS{27}A On reče:
{\WJ{Šta je u ljudi nemoguće u Boga je moguće.}}

\VS{28}A Petar reče: Eto mi smo ostavili sve i za Tobom idemo.

\VS{29}A On im reče:
{\WJ{Zaista vam kažem: nema nijednoga koji bi ostavio kuću, ili roditelje, ili braću, ili sestre, ili ženu, ili decu carstva radi Božijeg,}}

\VS{30}{\WJ{koji neće primiti više u ovo vreme, i na onom svetu život večni.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{31}Uze pak dvanaestoricu i reče im:
{\WJ{Evo idemo gore u Jerusalim, i sve će se svršiti što su proroci pisali za Sina čovečijeg.}}

\VS{32}{\WJ{Jer će Ga predati neznabošcima, i narugaće Mu se, i ružiće Ga, i popljuvaće Ga,}}

\VS{33}{\WJ{i biće Ga, i ubiće Ga; i treći dan ustaće.}}

\VS{34}I oni ništa od toga ne razumeše, i beseda ova beše od njih sakrivena, i ne razumeše šta im se kaza.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{35}A kad se približi k Jerihonu, jedan slepac seđaše kraj puta proseći.

\VS{36}A kad ču narod gde prolazi zapita: Šta je to?

\VS{37}I kazaše mu da Isus Nazarećanin prolazi.

\VS{38}I povika govoreći: Isuse, sine Davidov! Pomiluj me.

\VS{39}I prećahu mu oni što iđahu napred da ućuti; a on još više vikaše: Sine Davidov! Pomiluj me.

\VS{40}I Isus stade i zapovedi da Mu ga dovedu; a kad Mu se približi, zapita ga

\VS{41}govoreći:
{\WJ{Šta hoćeš da ti učinim?}} A on reče: Gospode! Da progledam.

\VS{42}A Isus reče:
{\WJ{Progledaj; vera tvoja pomože ti.}}

\VS{43}I odmah progleda, i pođe za Njim hvaleći Boga. I svi ljudi koji videše hvaljahu Boga.




\par }\Chap{19}{\SH Zakhej. Priča o kesama srebra koje je gospodar poverio slugama. Isusov ulazak u Jerusalim. Isus plače nad Jerusalimom i čisti Hram.
\par }
{\PP \VerseOne{1}I kad uđe u Jerihon i prolažaše kroza nj,

\VS{2}i gle, čovek po imenu Zakhej, koji beše starešina carinički, i beše bogat,

\VS{3}i iskaše da vidi Isusa da Ga pozna; i ne mogaše od naroda, jer beše malog rasta;

\VS{4}i potrčavši napred, pope se na dud da Ga vidi; jer Mu je onuda trebalo proći.

\VS{5}I kad dođe Isus na ono mesto, pogledavši gore vide ga, i reče mu:
{\WJ{Zakheju! Siđi brzo; jer mi danas valja biti u tvojoj kući.}}

\VS{6}I siđe brzo; i primi Ga radujući se.

\VS{7}I svi, kad videše, vikahu na Njega govoreći da grešnom čoveku dođe u kuću.

\VS{8}A Zakhej stade i reče Gospodu: Gospode! Evo pola imanja svog daću siromasima, i ako sam koga zaneo vratiću onoliko četvoro.

\VS{9}A Isus mu reče:
{\WJ{Danas dođe spasenje kući ovoj; jer je i ovo sin Avraamov.}}

\VS{10}{\WJ{Jer je Sin čovečiji došao da nađe i spase šta je izgubljeno.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{11}A kad oni to slušahu nastavi kazivati priču; jer beše blizu Jerusalima, i mišljahu da će se odmah javiti carstvo Božije.

\VS{12}Reče dakle:
{\WJ{Jedan čovek od dobrog roda otide u daleku zemlju da primi sebi carstvo, i da se vrati.}}

\VS{13}{\WJ{Dozvavši pak deset svojih sluga dade im deset kesa, i reče im: Trgujte dok se ja vratim.}}

\VS{14}{\WJ{I građani njegovi mržahu na njega, i poslaše za njim poslanike govoreći: Nećemo da on caruje nad nama.}}

\VS{15}{\WJ{I kad se on vrati, pošto primi carstvo, reče da dozovu one sluge kojima dade srebro, da vidi šta je koji dobio.}}

\VS{16}{\WJ{Tada dođe prvi govoreći: Gospodaru! Kesa tvoja donese deset kesa.}}

\VS{17}{\WJ{I reče mu: Dobro, dobri slugo; kad si mi u malom bio veran evo ti vlast nad deset gradova.}}

\VS{18}{\WJ{I dođe drugi govoreći: Gospodaru! Kesa tvoja donese pet kesa.}}

\VS{19}{\WJ{A on reče i onome: i ti budi nad pet gradova.}}

\VS{20}{\WJ{I treći dođe govoreći: Gospodaru! Evo tvoja kesa koju sam zavezao u ubrus i čuvao.}}

\VS{21}{\WJ{Jer sam se bojao tebe: jer si čovek tvrd: uzimaš šta nisi ostavio, i žnješ šta nisi sejao.}}

\VS{22}{\WJ{A gospodar mu reče: Po tvojim ću ti rečima suditi, zli slugo! Znao si da sam ja tvrd čovek, uzimam šta nisam sejao:}}

\VS{23}{\WJ{Pa zašto nisi dao moje srebro trgovcima, i ja došavši primio bih ga s dobitkom?}}

\VS{24}{\WJ{I reče onima što stajahu pred njim: Uzmite od njega kesu i podajte onome što ima deset kesa.}}

\VS{25}{\WJ{I rekoše mu: Gospodaru! On ima deset kesa.}}

\VS{26}{\WJ{A on im odgovori: Jer vam kažem da će se svakome koji ima dati: a od onog koji nema uzeće se od njega i ono što ima.}}

\VS{27}{\WJ{A one moje neprijatelje koji nisu hteli da ja budem car nad njima, dovedite amo, i isecite preda mnom.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{28}I kazavši ovo pođe napred, i iđaše gore u Jerusalim.

\VS{29}I kad se približi Vitfazi i Vitaniji kod gore koja se zvaše Maslinska, posla dvojicu od učenika svojih.

\VS{30}Govoreći:
{\WJ{Idite u to selo prema vama, i kad uđete u njega naći ćete magare privezano na koje nikakav čovek nikad nije usedao; odrešite ga i dovedite.}}

\VS{31}{\WJ{I ako vas ko upita: Zašto drešite: ovako mu kažite: Ono Gospodu treba.}}

\VS{32}A kad otidoše poslani, nađoše kao što im kaza.

\VS{33}A kad oni drešahu magare rekoše im gospodari od njega: Zašto drešite magare?

\VS{34}A oni rekoše: Ono Gospodu treba.

\VS{35}I dovedoše ga k Isusu, i baciše haljine svoje na magare, i posadiše Isusa.

\VS{36}A kad iđaše, prostirahu haljine svoje po putu.

\VS{37}A kad se približi već da siđe s gore maslinske, poče sve mnoštvo učenika u radosti hvaliti Boga glasno za sva čudesa što su videli,

\VS{38}govoreći: Blagosloven car koji ide u ime Gospodnje! Mir na nebu i slava na visini!

\VS{39}I neki fariseji iz naroda rekoše Mu: Učitelju! Zapreti učenicima svojim.

\VS{40}I odgovarajući reče im:
{\WJ{Kažem vam: ako oni ućute, kamenje će povikati.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{41}I kad se približi, ugleda grad i zaplaka za njim

\VS{42}govoreći:
{\WJ{Kad bi i ti znao u ovaj tvoj dan šta je za mir tvoj! Ali je sad sakriveno od očiju tvojih.}}

\VS{43}{\WJ{Jer će doći dani na tebe, i okružiće te neprijatelji tvoji opkopima, i opkoliće te, i obuzeće te sa sviju strana;}}

\VS{44}{\WJ{i razbiće tebe i decu tvoju u tebi, i neće ostaviti u tebi kamena na kamenu, zato što nisi poznao vreme u kome si pohođen.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{45}I ušavši u crkvu stade izgoniti one što prodavahu u njoj i kupovahu,

\VS{46}govoreći im:
{\WJ{U pismu stoji: Dom moj dom je molitve, a vi načiniste od njega pećinu hajdučku.}}


\par }{\PP \VS{47}I učaše svaki dan u crkvi. A glavari sveštenički i književnici i starešine narodne gledahu da Ga pogube.

\VS{48}I ne nalažahu šta bi Mu učinili; jer sav narod iđaše za Njim, i slušahu Ga.




\par }\Chap{20}{\SH Hristos o svojoj vlasti. Priča o zlim vinogradarima. O haraču i o vaskrsenju mrtvih. Čiji je Sin Hristos? Treba se čuvati književnika.
\par }
{\PP \VerseOne{1}I kad On u jedan od onih dana učaše narod u crkvi i propovedaše jevanđelje, dođoše glavari sveštenički i književnici sa starešinama,

\VS{2}i rekoše Mu govoreći: Kaži nam kakvom vlasti to činiš? Ili ko ti je dao vlast tu?

\VS{3}A On odgovarajući reče im:
{\WJ{I ja ću vas upitati jednu reč, i kažite mi:}}

\VS{4}{\WJ{Krštenje Jovanovo ili bi s neba ili od ljudi?}}

\VS{5}A oni pomišljahu u sebi govoreći: Ako kažemo s neba, reći će: Zašto mu dakle ne verovaste?

\VS{6}Ako li kažemo od ljudi, sav će nas narod pobiti kamenjem; jer svi verovahu da Jovan beše prorok.

\VS{7}I odgovoriše: Ne znamo otkuda.

\VS{8}A Isus im reče:
{\WJ{Ni ja vama neću kazati kakvom vlasti ovo činim.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{9}A narodu poče kazivati priču ovu:
{\WJ{Jedan čovek posadi vinograd, i dade ga vinogradarima pa otide na podugo vremena.}}

\VS{10}{\WJ{I u vreme posla k vinogradarima slugu da mu dadu od roda vinogradskog; ali vinogradari izbiše ga, i poslaše praznog.}}

\VS{11}{\WJ{I posla opet drugog slugu; a oni i onog izbiše i osramotivši poslaše praznog.}}

\VS{12}{\WJ{I posla opet trećeg; a oni i onog raniše, i isteraše.}}

\VS{13}{\WJ{Onda reče gospodar od vinograda: Šta ću činiti? Da pošaljem sina svog ljubaznog: eda se kako zastide kad vide njega.}}

\VS{14}{\WJ{A vinogradari videvši njega mišljahu u sebi govoreći: Ovo je naslednik; hodite da ga ubijemo da naše bude dostojanje.}}

\VS{15}{\WJ{I izvedoše ga napolje iz vinograda i ubiše. Šta će dakle učiniti njima gospodar od vinograda?}}

\VS{16}{\WJ{Doći će i pogubiće ove vinogradare, i daće vinograd drugima.}} A oni što slušahu rekoše: Ne dao Bog!

\VS{17}A On pogledavši na njih reče:
{\WJ{Šta znači dakle ono u pismu: Kamen koji odbaciše zidari onaj posta glava od ugla?}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{18}{\WJ{Svaki koji padne na taj kamen razbiće se; a na koga on padne satrće ga.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{19}I gledahu glavari sveštenički i književnici u onaj čas da dignu ruke na Nj; ali se pobojaše naroda, jer razumeše da njima ovu priču kaza.

\VS{20}I pažahu na Njega, i poslaše vrebače, koji se građahu kao da su pobožni: ne bi li Ga uhvatili u reči da Ga predadu poglavarima i vlasti sudijinoj.

\VS{21}I upitaše Ga govoreći: Učitelju! Znamo da pravo govoriš i učiš, i ne gledaš ko je ko, nego zaista učiš putu Božijem:

\VS{22}Treba li nam ćesaru davati harač, ili ne?

\VS{23}A On razumevši njihovo lukavstvo reče im:
{\WJ{Šta me kušate?}}

\VS{24}{\WJ{Pokažite mi dinar; čiji je na njemu obraz i natpis?}} A oni odgovarajući rekoše: Ćesarev.

\VS{25}A On im reče:
{\WJ{Podajte dakle šta je ćesarevo ćesaru, a šta je Božije Bogu.}}

\VS{26}I ne mogoše reči Njegove pokuditi pred narodom; i diviše se odgovoru Njegovom, i umukoše.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{27}A pristupiše neki od sadukeja koji kažu da nema vaskrsenja, i pitahu Ga

\VS{28}govoreći: Učitelju! Mojsije nam napisa: Ako kome umre brat koji ima ženu, i umre bez dece, da brat njegov uzme ženu, i da podigne seme bratu svom.

\VS{29}Beše sedam braće, i prvi uze ženu, i umre bez dece;

\VS{30}i uze drugi ženu, i on umre bez dece;

\VS{31}i treći je uze; a tako i svi sedam; i ne ostaviše dece, i pomreše;

\VS{32}a posle svih umre i žena.

\VS{33}O vaskrsenju dakle koga će od njih biti žena? Jer je ona sedmorici bila žena.


\par }{\PP \VS{34}I odgovarajući Isus reče im:
{\WJ{Deca ovog sveta žene se i udaju;}}

\VS{35}{\WJ{a koji se udostoje dobiti onaj svet i vaskrsenje iz mrtvih niti će se ženiti ni udavati;}}

\VS{36}{\WJ{jer više ne mogu umreti; jer su kao anđeli; i sinovi su Božiji kad su sinovi vaskrsenja.}}

\VS{37}{\WJ{A da mrtvi ustaju, i Mojsije pokaza kod kupine gde naziva Gospoda Boga Avraamovog i Boga Isakovog i Boga Jakovljevog.}}

\VS{38}{\WJ{A Bog nije Bog mrtvih nego živih; jer su Njemu svi živi.}}

\VS{39}A neki od književnika odgovarajući rekoše: Učitelju! Dobro si kazao.

\VS{40}I već ne smehu ništa da Ga zapitaju. A On im reče:


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{41}{\WJ{Kako govore da je Hristos sin Davidov?}}

\VS{42}{\WJ{Kad sam David govori u psaltiru:}}

\par }{\BB \par }
{\Q {\WJ{Reče Gospod Gospodu mom:}}

\par }{\Q {\WJ{sedi meni s desne strane,}}


\par }{\QB \VS{43}{\WJ{Dok položim neprijatelje tvoje podnožje nogama tvojim.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{44}{\WJ{David dakle Njega naziva Gospodom; pa kako mu je sin?}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{45}A kad sav narod slušaše, reče učenicima svojim:

\VS{46}{\WJ{Čuvajte se od književnika, koji hoće da idu u dugačkim haljinama, i traže da im se klanja po ulicama, i prvih mesta po zbornicama, i začelja na gozbama;}}

\VS{47}{\WJ{koji jedu kuće udovičke, i lažno se mole Bogu dugo. Oni će još većma biti osuđeni.}}




\par }\Chap{21}{\SH Udovičina lepta. Isusov govor o razorenju Jerusalima i njegovoj budućnosti.
\par }
{\PP \VerseOne{1}Pogledavši pak gore vide bogate gde meću priloge svoje u haznu Božiju;

\VS{2}a vide i jednu siromašnu udovicu koja metaše onde dve lepte;

\VS{3}i reče:
{\WJ{Zaista vam kažem: ova siromašna udovica metnu više od sviju:}}

\VS{4}{\WJ{Jer svi ovi metnuše u prilog Bogu od suviška svog, a ona od sirotinje svoje metnu svu hranu svoju što imaše.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{5}I kad neki govorahu za crkvu da je ukrašena lepim kamenjem i zakladima, reče:

\VS{6}{\WJ{Doći će dani u koje od svega što vidite neće ostati ni kamen na kamenu koji se neće razmetnuti.}}

\VS{7}Zapitaše Ga pak govoreći: Učitelju! A kad će to biti? I kakav je znak kad će se to dogoditi?

\VS{8}A On reče:
{\WJ{Čuvajte se da vas ne prevare, jer će mnogi doći na ime moje govoreći: Ja sam, i vreme se približi. Ne idite dakle za njima.}}

\VS{9}{\WJ{A kad čujete ratove i bune, ne plašite se; jer to sve treba najpre da bude; ali još nije tada posledak.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{10}Tada im reče:
{\WJ{Ustaće narod na narod i carstvo na carstvo;}}

\VS{11}{\WJ{i zemlja će se tresti vrlo po svetu, i biće gladi i pomori i strahote i veliki znaci biće na nebu.}}

\VS{12}{\WJ{A pre svega ovog metnuće na vas ruke svoje i goniće vas i predavati u zbornice i u tamnice; vodiće vas pred careve i kraljeve imena mog radi.}}

\VS{13}{\WJ{A to će vam se dogoditi za svedočanstvo.}}

\VS{14}{\WJ{Metnite dakle u srca svoja, da se pre ne pripravljate kako ćete odgovarati:}}

\VS{15}{\WJ{Jer ću vam ja dati usta i premudrost kojoj se neće moći protiviti ni odgovoriti svi vaši protivnici.}}

\VS{16}{\WJ{A predavaće vas i roditelji i braća i rođaci i prijatelji; i pobiće neke od vas.}}

\VS{17}{\WJ{I svi će omrznuti na vas imena mog radi.}}

\VS{18}{\WJ{I dlaka s glave vaše neće poginuti.}}

\VS{19}{\WJ{Trpljenjem svojim spasavajte duše svoje.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{20}{\WJ{A kad vidite da Jerusalim opkoli vojska onda znajte da se približilo vreme da opusti.}}

\VS{21}{\WJ{Tada koji budu u Judeji neka beže u gore, i koji budu u gradu neka izlaze napolje; i koji su napolju neka ne ulaze u njega:}}

\VS{22}{\WJ{Jer su ovo dani osvete, da se izvrši sve što je napisano.}}

\VS{23}{\WJ{Ali teško trudnima i dojilicama u te dane! Jer će biti velika nevolja na zemlji, gnev na ovom narodu.}}

\VS{24}{\WJ{I pašće od oštrica mača, i odvešće se u ropstvo po svim narodima; i Jerusalim će gaziti neznabošci dok se ne izvrše vremena neznabožaca.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{25}{\WJ{I biće znaci u suncu i u mesecu i u zvezdama; i ljudima na zemlji tuga od smetnje i od huke morske i valova.}}

\VS{26}{\WJ{Ljudi će umirati od straha i od čekanja onog što ide na zemlju; jer će se i sile nebeske pokrenuti.}}

\VS{27}{\WJ{I tada će ugledati Sina čovečijeg gde ide na oblacima sa silom i slavom velikom.}}

\VS{28}{\WJ{A kad se počne ovo zbivati, gledajte i podignite glave svoje; jer se približuje izbavljenje vaše.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{29}I kaza im priču:
{\WJ{Gledajte na smokvu i na sva drveta;}}

\VS{30}{\WJ{kad vidite da već poteraju, sami znate da je blizu leto.}}

\VS{31}{\WJ{Tako i vi kad vidite ovo da se zbiva, znajte da je blizu carstvo Božije.}}

\VS{32}{\WJ{Zaista vam kažem da ovaj naraštaj neće proći dok se ovo sve ne zbude.}}

\VS{33}{\WJ{Nebo i zemlja proći će, a reči moje neće proći.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{34}{\WJ{Ali se čuvajte da kako vaša srca ne otežaju žderanjem i pijanstvom i brigama ovog sveta, i da vam ovaj dan ne dođe iznenada.}}

\VS{35}{\WJ{Jer će doći kao zamka na sve koji žive po svoj zemlji.}}

\VS{36}{\WJ{Stražite dakle jednako i molite se Bogu da biste se udostojili uteći od svega ovog što će se zbiti, i stati pred Sinom čovečijim.}}


\par }{\PP \VS{37}I danju učaše u crkvi, a noću izlažaše i noćivaše na gori koja se zove maslinska.

\VS{38}I sav narod dolažaše izjutra k Njemu u crkvu da Ga slušaju.




\par }\Chap{22}{\SH Izdajstvo. Pashalno jagnje i večera. Taština učenika. Isusova patnja na gori Maslinskoj. Hvatanje. Petrovo odricanje. Isusovo stradanje pred Kajafom.
\par }
{\PP \VerseOne{1}Približavaše se pak praznik prijesnih hlebova koji se zove pasha.

\VS{2}I gledahu glavari sveštenički i književnici kako bi Ga ubili; ali se bojahu naroda.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{3}A sotona uđe u Judu, koji se zvaše Iskariot, i koji beše jedan od dvanaestorice.

\VS{4}I otišavši govori s glavarima svešteničkim i sa starešinama kako će im Ga izdati.

\VS{5}I oni se obradovaše, i ugovoriše da mu dadu novce.

\VS{6}I on se obreče, i tražaše zgodno vreme da im Ga preda tajno od naroda.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{7}A dođe dan presnih hlebova u koji trebaše klati pashu;

\VS{8}i posla Petra i Jovana rekavši:
{\WJ{Idite ugotovite nam pashu da jedemo.}}

\VS{9}A ovi Mu rekoše: Gde hoćeš da ugotovimo?

\VS{10}A On im reče:
{\WJ{Eto kad uđete u grad, srešće vas čovek koji nosi vodu u krčagu; idite za njim u kuću u koju on uđe,}}

\VS{11}{\WJ{i kažite domaćinu: Učitelj veli: gde je gostionica gde ću jesti pashu s učenicima svojim?}}

\VS{12}{\WJ{I on će vam pokazati veliku sobu prostrtu; onde ugotovite.}}

\VS{13}A oni otidoše i nađoše kao što im kaza; i ugotoviše pashu.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{14}I kad dođe čas, sede za trpezu, i dvanaest apostola s Njim.

\VS{15}I reče im:
{\WJ{Vrlo sam želeo da ovu pashu jedem s vama pre nego postradam;}}

\VS{16}{\WJ{jer vam kažem da je odsele neću jesti dok se ne svrši u carstvu Božijem.}}

\VS{17}I uzevši čašu dade hvalu, i reče:
{\WJ{Uzmite je i razdelite među sobom;}}

\VS{18}{\WJ{jer vam kažem da neću piti od roda vinogradskog dok ne dođe carstvo Božije.}}

\VS{19}I uzevši hleb dade hvalu, i prelomivši ga dade im govoreći:
{\WJ{Ovo je telo moje koje se daje za vas; ovo činite za moj spomen.}}

\VS{20}A tako i čašu po večeri, govoreći:
{\WJ{Ova je čaša novi zavet mojom krvi koja se za vas proliva.}}

\VS{21}{\WJ{Ali evo ruka izdajnika mog sa mnom je na trpezi.}}

\VS{22}{\WJ{I Sin čovečiji, dakle, ide kao što je uređeno; ali teško čoveku onome koji Ga izdaje!}}

\VS{23}I oni staše tražiti među sobom koji bi, dakle, od njih bio koji će to učiniti.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{24}A posta i prepiranje među njima koji bi se držao među njima da je najveći.

\VS{25}A On im reče:
{\WJ{Carevi narodni vladaju narodom, a koji njime upravljaju, zovu se dobrotvori.}}

\VS{26}{\WJ{Ali vi nemojte tako; nego koji je najveći među vama neka bude kao najmanji, i koji je starešina neka bude kao sluga.}}

\VS{27}{\WJ{Jer koji je veći, koji sedi za trpezom ili koji služi? Nije li onaj koji sedi za trpezom? A ja sam među vama kao sluga.}}


\par }{\PP \VS{28}{\WJ{A vi ste oni koji ste se održali sa mnom u mojim napastima.}}

\VS{29}{\WJ{I ja ostavljam vama carstvo kao što je Otac moj meni ostavio:}}

\VS{30}{\WJ{Da jedete i pijete za trpezom mojom u carstvu mom, i da sedite na prestolima i sudite nad dvanaest kolena Izrailjevih.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{31}Reče pak Gospod:
{\WJ{Simone! Simone! Evo vas ište sotona da bi vas činio kao pšenicu.}}

\VS{32}{\WJ{A ja se molih za tebe da tvoja vera ne prestane; i ti kad god obrativši se utvrdi braću svoju.}}

\VS{33}A on Mu reče: Gospode! S Tobom gotov sam i u tamnicu i na smrt ići.

\VS{34}A On reče:
{\WJ{Kažem ti, Petre! Danas neće zapevati petao dok se triput ne odrekneš da me poznaješ.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{35}I reče im:
{\WJ{Kad vas poslah bez kese i bez torbe i bez obuće, eda vam šta nedostade?}} A oni rekoše: Ništa.

\VS{36}A On im reče:
{\WJ{Ali sad koji ima kesu neka je uzme, tako i torbu; a koji nema neka proda haljinu svoju i kupi nož.}}

\VS{37}{\WJ{Jer vam kažem da još i ovo treba na meni da se izvrši što stoji u pismu: I među zločince metnuše Ga. Jer šta je pisano za mene, svršuje se.}}

\VS{38}A oni rekoše: Gospode! Evo ovde dva noža. A On im reče:
{\WJ{Dosta je.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{39}I izišavši otide po običaju na goru maslinsku; a za Njim otidoše učenici Njegovi.

\VS{40}A kad dođe na mesto reče im:
{\WJ{Molite se Bogu da ne padnete u napast.}}

\VS{41}I sam odstupi od njih kako se može kamenom dobaciti, i kleknuvši na kolena moljaše se Bogu

\VS{42}govoreći:
{\WJ{Oče! Kad bi hteo da proneseš ovu čašu mimo mene! Ali ne moja volja nego Tvoja da bude.}}

\VS{43}A anđeo Mu se javi s neba, i krepi Ga.

\VS{44}I budući u borenju, moljaše se bolje; znoj pak Njegov beše kao kaplje krvi koje kapahu na zemlju.

\VS{45}I ustavši od molitve dođe k učenicima svojim, i nađe ih, a oni spavaju od žalosti,

\VS{46}i reče im:
{\WJ{Što spavate? Ustanite, molite se Bogu da ne padnete u napast.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{47}Dok On još pak govoraše, gle, narod i jedan od dvanaestorice, koji se zvaše Juda, iđaše pred njima, i pristupi k Isusu da Ga celiva. Jer im on beše dao znak: Koga celivam onaj je.

\VS{48}A Isus mu reče:
{\WJ{Juda! Zar celivom izdaješ Sina čovečijeg?}}

\VS{49}A kad oni što behu s Njim videše šta će biti, rekoše Mu: Gospode, da bijemo nožem?

\VS{50}I udari jedan od njih slugu poglavara svešteničkog, i odseče mu desno uho.

\VS{51}A Isus odgovarajući reče:
{\WJ{Ostavite to.}} I dohvativši se do uha njegovog isceli ga.

\VS{52}A glavarima svešteničkim i vojvodama crkvenim i starešinama koji behu došli na Nj reče Isus:
{\WJ{Zar kao na hajduka iziđoste s noževima i koljem da me uhvatite?}}

\VS{53}{\WJ{Svaki dan bio sam s vama u crkvi i ne digoste ruku na mene; ali je sad vaš čas i oblast tame.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{54}A kad Ga uhvatiše, odvedoše Ga i uvedoše u dvor poglavara svešteničkog. A Petar iđaše za Njim izdaleka.

\VS{55}A kad oni naložiše oganj nasred dvora i seđahu zajedno, i Petar seđaše među njima.

\VS{56}Videvši ga, pak, jedna sluškinja gde sedi kod ognja, i pogledavši na nj reče: i ovaj beše s njim.

\VS{57}A on Ga se odreče govoreći: Ženo! Ne poznajem ga.

\VS{58}I malo zatim, vide ga drugi i reče: i ti si od njih. A Petar reče: Čoveče! Nisam.

\VS{59}I pošto prođe oko jednog sahata, drugi neko potvrđivaše govoreći: Zaista i ovaj beše s njim; jer je Galilejac.

\VS{60}A Petar reče: Čoveče! Ne znam šta govoriš. I odmah dok on još govoraše zapeva petao.

\VS{61}I obazrevši se Gospod pogleda na Petra, i Petar se opomenu reči Gospodnje kako mu reče:
{\WJ{Pre nego petao zapeva odreći ćeš me se triput.}}

\VS{62}I izišavši napolje plaka gorko.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{63}A ljudi koji držahu Isusa rugahu Mu se, i bijahu Ga.

\VS{64}I pokrivši Ga, bijahu Ga po obrazu i pitahu Ga govoreći: Proreci ko Te udari?

\VS{65}I druge mnoge hule govorahu na Nj.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{66}I kad svanu, sabraše se starešine narodne i glavari sveštenički i književnici, i odvedoše Ga u svoj sud

\VS{67}govoreći: Jesi li ti Hristos? Kaži nam. A On im reče:
{\WJ{Ako vam i kažem, nećete verovati.}}

\VS{68}{\WJ{A ako vas i zapitam, nećete mi odgovoriti, niti ćete me pustiti.}}

\VS{69}{\WJ{Odsele će Sin čovečiji sediti s desne strane sile Božije.}}

\VS{70}Svi pak rekoše: Ti li si dakle sin Božji? A On im reče:
{\WJ{Vi kažete da sam ja.}}

\VS{71}A oni rekoše: Šta nam trebaju više svedočanstva? Jer sami čusmo iz usta njegovih.




\par }\Chap{23}{\SH Hristovo stradanje i ruženje pred Pilatom i Irodom. Osuda. Na putu ka Golgoti. Raspeće i smrt. Pogreb.
\par }
{\PP \VerseOne{1}I ustavši njih sve mnoštvo, odvedoše Ga k Pilatu.

\VS{2}I počeše Ga tužiti govoreći: Ovog nađosmo da otpađuje narod naš, i zabranjuje davati ćesaru danak, i govori da je on Hristos car.

\VS{3}A Pilat Ga zapita: Ti li si car judejski? A On odgovarajući reče mu:
{\WJ{Ti kažeš.}}

\VS{4}A Pilat reče glavarima svešteničkim i narodu: Ja ne nalazim nikakve krivice na ovom čoveku.

\VS{5}A oni navaljivahu govoreći: On buni ljude učeći po svoj Judeji počevši od Galileje dovde.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{6}A Pilat čuvši za Galileju zapita: Zar je on Galilejac?

\VS{7}I razumevši da je iz područja Irodovog posla Ga Irodu, koji takođe beše u Jerusalimu onih dana.

\VS{8}A Irod, videvši Isusa, bi mu vrlo milo; jer je odavno želeo da Ga vidi, jer je mnogo slušao za Njega, i nadaše se da će videti od Njega kakvo čudo.

\VS{9}I pita Ga mnogo koje za šta; ali mu On ništa ne odgovori.

\VS{10}A glavari sveštenički i književnici stajahu, i jednako tužahu Ga.

\VS{11}A Irod osramotivši Ga sa svojim vojnicima, i narugavši Mu se, obuče Mu belu haljinu, i posla Ga natrag Pilatu.

\VS{12}I u taj se dan pomiriše Pilat i Irod među sobom; jer pre behu u zavadi.


\par }{\PP \VS{13}A Pilat sazvavši glavare svešteničke i knezove i narod

\VS{14}reče im: Dovedoste mi ovog čoveka kao koji narod otpađuje, i eto ja ga pred vama ispitah, i ne nalazim na ovom čoveku nijednu krivicu što vi na njega govorite;

\VS{15}a ni Irod, jer sam ga slao k njemu; i eto se ne nalazi ništa da je učinio što bi zasluživalo smrt.

\VS{16}Dakle, da ga izbijem pa da pustim.

\VS{17}A trebaše o svakom prazniku pashe da im pusti po jednog sužnja.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{18}Ali narod sav povika govoreći: Uzmi ovog, a pusti nam Varavu;

\VS{19}koji beše bačen u tamnicu za nekakvu bunu učinjenu u gradu i za krv.

\VS{20}A Pilat opet reče da bi on hteo pustiti Isusa.

\VS{21}A oni vikahu govoreći: Raspni ga, raspni.

\VS{22}A on im treći put reče: Kakvo je dakle on zlo učinio? Ja ništa na njemu ne nađoh što bi zasluživalo smrt; dakle da ga izbijem pa da pustim.

\VS{23}A oni jednako navaljivahu s velikom vikom, i iskahu da se Ga razapne; i nadvlada vika njihova i glavara svešteničkih.

\VS{24}I Pilat presudi da bude kao što oni ištu.

\VS{25}I pusti onog što iskahu, koji beše bačen u tamnicu za bunu i za krv; a Isusa ostavi na njihovu volju.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{26}I kad Ga povedoše, uhvatiše nekog Simona Kirinca koji iđaše iz polja, i metnuše na njega krst da nosi za Isusom.

\VS{27}A za Njim iđaše mnoštvo naroda i žena, koje plakahu i naricahu za Njim.

\VS{28}A Isus obazrevši se na njih reče:
{\WJ{Kćeri jerusalimske! Ne plačite za mnom, nego plačite za sobom i za decom svojom.}}

\VS{29}{\WJ{Jer gle, idu dani u koje će se reći: Blago nerotkinjama, i utrobama koje ne rodiše, i sisama koje ne dojiše.}}

\VS{30}{\WJ{Tada će početi govoriti gorama: Padnite na nas; i bregovima: Pokrijte nas.}}

\VS{31}{\WJ{Jer kad se ovako radi od sirovog drveta, šta će biti od suvog?}}


\par }{\PP \VS{32}Vođahu pak i druga dva zločinca da pogube s Njim.

\VS{33}I kad dođoše na mesto koje se zvaše kosturnica, onde razapeše Njega i zločince, jednog s desne strane a drugog s leve.

\VS{34}A Isus govoraše:
{\WJ{Oče! Oprosti im; jer ne znadu šta čine.}} A deleći Njegove haljine bacahu kocke.

\VS{35}I narod stajaše te gledaše, a i knezovi s njima rugahu Mu se govoreći: Drugima pomože, neka pomogne i sebi, ako je on Hristos, izbranik Božji.

\VS{36}A i vojnici Mu se rugahu, i pristupahu k Njemu i davahu Mu ocat,

\VS{37}i govorahu: Ako si ti car judejski pomozi sam sebi.

\VS{38}A beše nad Njim i natpis napisan slovima grčkim i latinskim i jevrejskim: Ovo je car judejski.


\par }{\PP \VS{39}A jedan od obešenih zločinaca huljaše na Njega govoreći: Ako si ti Hristos pomozi sebi i nama.

\VS{40}A drugi odgovarajući ćutkaše ga i govoraše: Zar se ti ne bojiš Boga, kad si i sam osuđen tako?

\VS{41}I mi smo još pravedno osuđeni; jer primamo po svojim delima kao što smo zaslužili; ali On nikakvo zlo nije učinio.

\VS{42}I reče Isusu: Opomeni me se, Gospode, kad dođeš u carstvo svoje.

\VS{43}I reče mu Isus:
{\WJ{Zaista ti kažem: danas ćeš biti sa mnom u raju.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{44}A beše oko šestog sahata, i tama bi po svoj zemlji do sahata devetog.

\VS{45}I pomrča sunce, i zaves crkveni razdre se napola.

\VS{46}I povikavši Isus glasno reče:
{\WJ{Oče! U ruke Tvoje predajem duh svoj.}} I rekavši ovo izdahnu.

\VS{47}A kad vide kapetan šta bi, stade hvaliti Boga govoreći: Zaista ovaj čovek beše pravednik.

\VS{48}I sav narod koji se beše skupio da gleda ovo, kad vide šta biva, vrati se bijući se u prsi svoje.

\VS{49}A svi Njegovi znanci stajahu izdaleka, i žene koje behu išle za Njim iz Galileje, i gledahu ovo.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{50}I gle, čovek, po imenu Josif, savetnik, čovek dobar i pravedan,

\VS{51}(on ne beše pristao na njihov savet i na posao) iz Arimateje grada judejskog, koji i sam čekaše carstvo Božije,

\VS{52}on pristupivši k Pilatu zaiska telo Isusovo.

\VS{53}I skide Ga, i obavi platnom, i metnu Ga u grob isečen, u kome niko ne beše nikad metnut.

\VS{54}I dan beše petak, i subota osvitaše.

\VS{55}A žene koje behu došle s Isusom iz Galileje, idoše za Josifom, i videše grob i kako se telo metnu.

\VS{56}Vrativši se pak pripraviše mirise i miro.

\par }{\PP I u subotu dakle ostaše na miru po zakonu.




\par }\Chap{24}{\SH Vaskrsenje Hristovo. Isus se javlja učenicima koji idu u Emaus i potom apostolima. Hristovo vaznesenje.
\par }
{\PP \VerseOne{1}A u prvi dan nedeljni dođoše vrlo rano na grob, i donesoše mirise što pripraviše, i neke druge žene s njima;

\VS{2}ali nađoše kamen odvaljen od groba.

\VS{3}I ušavši ne nađoše telo Gospoda Isusa.

\VS{4}I kad se one čuđahu tome, gle, dva čoveka staše pred njima u sjajnim haljinama;

\VS{5}a kad se one uplašiše i oboriše lica k zemlji, rekoše im: Što tražite Živoga među mrtvima?

\VS{6}Nije ovde; nego ustade; opomenite se kako vam kaza kad beše još u Galileji,

\VS{7}govoreći da Sin čovečiji treba da se preda u ruke ljudi grešnika i da se razapne i treći dan da ustane.

\VS{8}I opomenuše se reči Njegovih.

\VS{9}I vrativši se od groba javiše sve ovo jedanaestorici i svima ostalim.

\VS{10}A to beše Magdalina Marija i Jovana i Marija Jakovljeva i ostale s njima koje kazaše ovo apostolima.

\VS{11}I njima se učiniše njihove reči kao laž, i ne verovaše im.

\VS{12}A Petar ustavši otrča ka grobu, i natkučivši se vide same haljine gde leže, i otide čudeći se u sebi šta bi.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{13}I gle, dvojica od njih iđahu u onaj dan u selo koje beše daleko od Jerusalima šezdeset potrkališta i zvaše se Emaus.

\VS{14}A oni govorahu među sobom o svima ovim događajima.

\VS{15}I kad se oni razgovarahu i zapitkivahu jedan drugog, i Isus približi se, i iđaše s njima.

\VS{16}A oči im se držahu da Ga ne poznaše.

\VS{17}A On im reče:
{\WJ{Kakav je to razgovor koji imate među sobom idući, i što ste neveseli?}}

\VS{18}A jedan, po imenu Kleopa, odgovarajući reče Mu: Zar si ti jedan od crkvara u Jerusalimu koji nisi čuo šta je u njemu bilo ovih dana?

\VS{19}I reče im:
{\WJ{Šta?}} A oni Mu rekoše: Za Isusa Nazarećanina, koji beše prorok, silan u delu i u reči pred Bogom i pred svim narodom;

\VS{20}kako Ga predadoše glavari sveštenički i knezovi naši te se osudi na smrt, i razapeše Ga?

\VS{21}A mi se nadasmo da je On Onaj koji će izbaviti Izrailja; ali svrh svega toga ovo je danas treći dan kako to bi.

\VS{22}A uplašiše nas i žene neke od naših koje su bile rano na grobu,

\VS{23}i ne našavši tela njegovog dođoše govoreći da su im se anđeli javili koji su kazali da je On živ.

\VS{24}I idoše jedni od naših na grob, i nađoše tako kao što i žene kazaše, ali Njega ne videše.

\VS{25}I On im reče:
{\WJ{O bezumni i sporog srca za verovanje svega što govoriše proroci!}}

\VS{26}{\WJ{Nije li to trebalo da Hristos pretrpi i da uđe u slavu svoju?}}

\VS{27}I počevši od Mojsija i od svih proroka kazivaše im šta je za Njega u svemu pismu.


\par }{\PP \VS{28}I približiše se k selu u koje iđahu, i On činjaše se da hoće dalje da ide.

\VS{29}I oni Ga ustavljahu govoreći: Ostani s nama, jer je dan nagao, i blizu je noć. I uđe s njima da noći.

\VS{30}I kad seđaše s njima za trpezom, uze hleb i blagoslovivši prelomi ga i dade im.

\VS{31}Tada se njima otvoriše oči i poznaše Ga. I Njega nestade.

\VS{32}I oni govorahu jedan drugom: Ne goraše li naše srce u nama kad nam govoraše putem i kad nam kazivaše pismo?

\VS{33}I ustavši onaj čas, vratiše se u Jerusalim, i nađoše u skupu jedanaestoricu i koji behu s njima,

\VS{34}koji govorahu: Zaista ustade Gospod, i javi se Simonu.

\VS{35}I oni kazaše šta bi na putu, i kako Ga poznaše kad prelomi hleb.


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{36}A kad oni ovo govorahu, i sam Isus stade među njima, i reče im:
{\WJ{Mir vam.}}

\VS{37}A oni se uplašiše, i poplašeni budući, mišljahu da vide duha.

\VS{38}I reče im:
{\WJ{Šta se plašite? I zašto takve misli ulaze u srca vaša?}}

\VS{39}{\WJ{Vidite ruke moje i noge moje: ja sam glavom; opipajte me i vidite; jer duh tela i kostiju nema kao što vidite da ja imam.}}

\VS{40}I ovo rekavši pokaza im ruke i noge.

\VS{41}A dok oni još ne verovahu od radosti i čuđahu se reče im:
{\WJ{Imate li ovde šta za jelo?}}

\VS{42}A oni Mu daše komad ribe pečene, i meda u saću.

\VS{43}I uzevši izjede pred njima.


\par }{\PP \VS{44}I reče im:
{\WJ{Ovo su reči koje sam vam govorio još dok sam bio s vama, da sve treba da se svrši šta je za mene napisano u zakonu Mojsijevom i u prorocima i u psalmima.}}

\VS{45}Tada im otvori um da razumeju pismo.

\VS{46}I reče im:
{\WJ{Tako je pisano, i tako je trebalo da Hristos postrada i da ustane iz mrtvih treći dan;}}

\VS{47}{\WJ{i da se propoveda pokajanje u ime Njegovo i oproštenje greha po svim narodima počevši od Jerusalima.}}

\VS{48}{\WJ{A vi ste svedoci ovome.}}

\VS{49}{\WJ{I gle, ja ću poslati obećanje Oca svog na vas; a vi sedite u gradu jerusalimskom dok se ne obučete u silu s visine.}}


\par }{\BB \par }
{\PP \VS{50}I izvede ih napolje do Vitanije, i podignuvši ruke svoje blagoslovi ih.

\VS{51}I kad ih blagosiljaše, odstupi od njih, i uznošaše se na nebo.

\VS{52}I oni Mu su pokloniše, i vratiše se u Jerusalim s velikom radošću.

\VS{53}I behu jednako u crkvi hvaleći i blagosiljajući Boga. Amin.


\par }