Rimljanima.
15.
Dužni smo, dakle, mi jaki slabosti slabih nositi, i ne sebi ugađati. 
I svaki od vas da ugađa bližnjemu na dobro za dobar ugled. 
Jer i Hristos ne ugodi sebi, nego kao što je pisano: Ruženja onih koji Tebe ruže padoše na me. 
Jer šta se napred napisa, za našu se nauku napisa, da trpljenjem i utehom pisma nadu imamo. 
A Bog trpljenja i utehe da vam da da složno mislite među sobom po Hristu Isusu, 
da jednodušno jednim ustima slavite Boga i Oca Gospoda našeg Isusa Hrista. 
Zato primajte jedan drugog kao što i Hristos primi vas na slavu Božiju. 
Ali kažem da je Isus Hristos bio sluga obrezanja istine radi Božije, da utvrdi obećanje očevima, 
a neznabošci po milosti da proslave Boga, kao što stoji napisano: Zato ću Te hvaliti među neznabošcima, Gospode, i pevaću ime Tvoje. 
I opet govori: Veselite se neznabošci s narodom Njegovim. 
I opet: Hvalite Gospoda svi neznabošci, i slavite Ga svi narodi. 
I opet Isaija govori: Biće koren Jesejev, i koji ustane da vlada nad neznabošcima u Onog će se uzdati neznabošci. 
A Bog nade da ispuni vas svake radosti i mira u veri, da imate izobilje u nadi silom Duha Svetog. 
A ja sam i sam uveren za vas, braćo, da ste i vi sami puni blagodati, napunjeni svakog razuma, da možete druge naučiti. 
Ali vam opet, braćo, slobodno pisah nekoliko da vam napomenem radi blagodati koja mi je dana od Boga, 
da budem sluga Isusa Hrista u neznabošcima, da služim jevanđelju Božijem, da budu neznabošci prinos povoljan i osvećen Duhom Svetim. 
Imam, dakle, hvalu u Hristu Isusu kod Boga. 
Jer ne smem govoriti šta koje Hristos ne učini kroza me za poslušanje neznabožaca rečju i delom, 
u sili znaka i čudesa silom Duha Božijeg; tako da od Jerusalima i naokolo tja do Ilirika napunih jevanđeljem Hristovim. 
I tako se trudih da propovedim jevanđelje ne gde se spominjaše Hristos, da na tuđoj zakopini ne zidam; 
nego kao što je pisano: Kojima se ne javi za Njega, videće; i koji ne čuše razumeće. 
To me zadrža mnogo puta da ne dođem k vama. 
A sad više ne imajući mesta u ovim zemljama, a imajući želju od mnogo godina da dođem k vama, 
ako pođem u Španjolsku, doći ću vam; jer se nadam da ću tuda proći i vas videti, i vi ćete me otpratiti onamo kad se najpre nekoliko nasitim vas. 
A sad idem u Jerusalim služeći svetima. 
Jer Makedonija i Ahaja učiniše dragovoljno neki porez za siromahe svete koji žive u Jerusalimu. 
Oni učiniše dragovoljno, a i dužni su im; jer kad neznabošci dobiše deo u njihovim duhovnim imanjima, dužni su i oni njima u telesnim poslužiti. 
Kad ovo, dakle, svršim, i ovaj im plod zapečatim, poći ću preko vas u Španjolsku. 
A znam da kad dođem k vama, doći ću s obilnim blagoslovom jevanđelja Hristovog. 
Ali vas molim, braćo, zaradi Gospoda našeg Isusa Hrista, i zaradi ljubavi Duha, pomozite mi u molitvama za me k Bogu; 
da se izbavim od onih koji se protive u Judeji, i da služba moja za Jerusalim bude po volji svetima; 
da s radošću dođem k vama, s voljom Božijom, i da se razveselim s vama. 
A Bog mira sa svima vama. Amin. 
