Marko.
16.
I pošto prođe subota, Marija Magdalina i Marija Jakovljeva i Solomija kupiše mirisa da dođu i da pomažu Isusa. 
I vrlo rano u prvi dan nedelje dođoše na grob oko sunčanog rođaja. 
I govorahu među sobom: Ko će nam odvaliti kamen od vrata grobnih? 
I pogledavši videše da kamen beše odvaljen: jer beše vrlo veliki. 
I ušavši u grob videše mladića obučenog u belu haljinu gde sedi s desne strane; i uplašiše se. 
A on im reče: Ne plašite se, Isusa tražite Nazarećanina raspetog; usta, nije ovde, evo mesto gde Ga metnuše. 
Nego idite kažite učenicima Njegovim i Petru da pred vama ode u Galileju: tamo ćete Ga videti, kao što vam reče. 
I izašavši pobegoše od groba; jer ih uhvati drhat i strah; i nikom ništa ne kazaše, jer se bojahu. 
A Isus ustavši rano u prvi dan nedelje javi se najpre Mariji Magdalini, iz koje je isterao sedam đavola. 
A ona ode te javi onima što su bili s Njim, koji plakahu i ridahu. 
I oni čuvši da je živ i da Ga je ona videla ne verovaše. 
A potom javi se na putu dvojici od njih u drugom obličju, kad su išli u selo. 
I oni otišavši javiše ostalima; i ni njima ne verovaše. 
A najposle, javi se kad njih jedanaestorica behu za trpezom, i prekori ih za njihovo neverje i tvrđu srca što ne verovaše onima koji su Ga videli da je ustao; 
i reče im: Idite po svemu svetu i propovedite jevanđelje svakom stvorenju. 
Koji uzveruje i pokrsti se, spašće se; a ko ne veruje osudiće se. 
A znaci onima koji veruju biće ovi: imenom mojim izgoniće đavole; govoriće novim jezicima; 
uzimaće zmije u ruke, ako i smrtno šta popiju, neće im nauditi; na bolesnike metaće ruke, i ozdravljaće. 
A Gospod, pošto im izgovori, uze se na nebo, i sede Bogu s desne strane. 
A oni izađoše i propovedaše svuda, i Gospod ih potpomaga, i reč potvrđiva znacima koji su se potom pokazivali. Amin. 
