Priče Solomunove.
26.
Kao sneg u leto i dažd o žetvi, tako ne dolikuje bezumnome čast. 
Kao vrabac kad prhne i lasta kad odleti, tako kletva nezaslužena neće doći. 
Bič konju, uzda magarcu, a batina bezumnicima na leđa. 
Ne odgovaraj bezumniku po bezumlju njegovom, da ne budeš i ti kao on. 
Odgovori bezumniku prema bezumlju njegovom, da ne misli da je mudar. 
Ko šalje bezumnika da mu šta svrši, on odseca sebi noge i pije nepravdu. 
Kako hromi hramlje nogama svojim, takva je beseda u ustima bezumnih. 
Kao da baca dragi kamen u gomilu kamenja, tako radi ko čini čast bezumnome. 
Kao trn kad dođe u ruku pijanome, takva je beseda u ustima bezumnih. 
Mnogo muke zadaje svima ko plaća bezumniku i ko plaća prestupnicima. 
Kao što se pas povraća na svoju bljuvotinu, tako bezumnik ponavlja svoje bezumlje. 
Jesi li video čoveka koji misli da je mudar? Više ima nadanja od bezumnoga nego od njega. 
Lenjivac govori: Ljuti je lav na putu, lav je na ulicama. 
Kao što se vrata obrću na čepovima svojim, tako lenivac na postelji svojoj. 
Lenivac krije ruku svoju u nedra, teško mu je prineti je k ustima. 
Lenivac misli da je mudriji od sedmorice koji odgovaraju razumno. 
Psa za uši hvata ko se prolazeći žesti za tuđu raspru. 
Kakav je bezumnik koji baca iskre i strele smrtne, 
Takav je svaki koji prevari bližnjeg svog pa onda veli: Šalio sam se. 
Kad nestane drva, ugasi se oganj; tako kad nema opadača, prestaje raspra. 
Ugalj je za žeravicu, drva za oganj, a čovek svadljivac da raspaljuje svađu. 
Reči su opadačeve kao reči izbijenih, ali silaze unutra u trbuh. 
Kao srebrna pena kojom se obloži crep, takve su usne neprijateljske i zlo srce. 
Nenavidnik se pretvara ustima svojim, a u srcu slaže prevaru. 
Kad govori umiljatim glasom, ne veruj mu, jer mu je u srcu sedam gadova. 
Mržnja se pokriva lukavstvom, ali se zloća njena otkriva na zboru. 
Ko jamu kopa, u nju će pasti; i ko kamen valja, na njega će se prevaliti. 
Jezik lažan mrzi na one koje satire, i usta koja laskaju grade pogibao. 
