Psalmi.
38.
Psalam Davidov. Za spomen. Gospode! Nemoj me karati u gnevu svom, niti me nakaziti u jarosti svojoj. 
Jer strele Tvoje ustreliše me, i ruka me Tvoja tišti. 
Nema zdravog mesta na telu mom od gneva Tvog; nema mira u kostima mojim od greha mog. 
Jer bezakonja moja izađoše vrh glave moje, kao teško breme otežaše mi. 
Usmrdeše se i zagnojiše se rane moje od bezumlja mog. 
Zgrčio sam se i pogurio veoma, sav dan idem setan; 
Jer sam iznutra pun ognja, i nema zdravog mesta na telu mom. 
Iznemogoh i veoma oslabih, ričem od trzanja srca svog. 
Gospode! Pred Tobom su sve želje moje, i uzdisanje moje nije od Tebe sakriveno. 
Srce moje jako kuca, ostavi me snaga moja, i vid očiju mojih, ni njega mi nema. 
Drugovi moji i prijatelji moji videći rane moje odstupiše, daleko stoje bližnji moji. 
Koji traže dušu moju nameštaju zamku, i koji su mi zlu radi, govore o pogibli i po sav dan misle o prevari. 
A ja kao gluv ne čujem i kao nem koji ne otvara usta svoja. 
Ja sam kao čovek koji ne čuje ili nema u ustima svojim pravdanja. 
Jer Tebe, Gospode, čekam, Ti odgovaraj za mene, Gospode, Bože moj! 
Jer rekoh: Da mi se ne svete, i da se ne razmeću nada mnom, kad se spotakne noga moja. 
Jer sam gotov pasti, i tuga je moja svagda sa mnom. 
Priznajem krivicu svoju, i tužim radi greha svog. 
Neprijatelji moji žive, jaki su, i sila ih ima što me nenavide na pravdi. 
Koji mi vraćaju zlo za dobro, neprijatelji su mi zato što sam pristao za dobrim. 
Nemoj me ostaviti, Gospode, Bože moj! Nemoj se udaljiti od mene. 
Pohitaj u pomoć meni, Gospode, Spasitelju moj! 
