1. Carevi.
14.
U to vreme razbole se Avija, sin Jerovoamov. 
I Jerovoam reče ženi svojoj: Ustani i preobuci se da te ne poznadu da si žena Jerovoamova; pa idi u Silom. Eto, onde je Ahija prorok, koji mi je kazao da ću biti car nad ovim narodom. 
I ponesi deset hlebova i kolača i žban meda, pa otidi k njemu; on će ti kazati šta će biti od deteta. 
I učini tako žena Jerovoamova, i ustavši otide u Silom i uđe u kuću Ahijinu. Ahija, pak, ne mogaše videti, jer mu oči behu potamnele od starosti. 
Ali Gospod reče Ahiji: Eto ide žena Jerovoamova da te pita za sina svog, jer je bolestan; ti joj kaži to i to; a kad ona dođe učiniće se da je druga. 
I Ahija čuvši šuštanje nogu njenih kad uđe na vrata, reče: Hodi, ženo Jerovoamova; što se činiš da si druga? Ja sam poslan k tebi da ti zlo kažem. 
Idi, reci Jerovoamu: Ovako veli Gospod Bog Izrailjev: Što sam te podigao između naroda i postavio te vođom narodu svom Izrailju, 
i otrvši carstvo od doma Davidovog dadoh tebi, a ti ne bi kao sluga moj David, koji je držao zapovesti moje i hodio za mnom svim srcem svojim čineći samo što je pravo preda mnom; 
nego si radio gore od svih koji biše pre tebe, i otišao si i načinio sebi druge bogove i likove livene da bi me dražio, pa si me bacio na leđa svoja; 
zato, evo, ja ću pustiti zlo na dom Jerovoamov, i istrebiću Jerovoamu i ono što mokri uza zid, i uhvaćenog i ostavljenog u Izrailju, i dom ću Jerovoamov omesti kao što se mete da ga ne ostane ništa. 
Ko Jerovoamov pogine u gradu, izješće ga psi, a ko pogine u polju, izješće ga ptice nebeske; jer Gospod reče. 
A ti ustani, idi kući svojoj; i kad stupiš nogama svojim u grad, odmah će umreti dete. 
I sav će Izrailj plakati za njim, i pogrepšće ga; jer će on sam od doma Jerovoamovog doći u grob, jer se na njemu samom u domu Jerovoamovom nađe nešto dobra pred Gospodom Bogom Izrailjevim. 
A Gospod će podignuti sebi cara nad Izrailjem, koji će istrebiti dom Jerovoamov u onaj dan; da, šta? Sad već. 
I udariće Gospod Izrailja da će se zaljuljati kao što se ljulja trska u vodi, i iščupaće Izrailja iz ove dobre zemlje, koji je dao ocima njihovim, i razasuće ih daleko preko reke zato što načiniše sebi lugove gneveći Gospoda. 
I napustiće Izrailja za grehe Jerovoamove, kojima je grešio i na greh naveo Izrailja. 
Tada usta žena Jerovoamova i otide i dođe u Tersu; i kad stupi na prag kućni umre dete. 
I pogreboše ga i sav Izrailj plaka za njim po reči Gospodnjoj, koju reče preko sluge svog Ahije proroka. 
A ostala dela Jerovoamova, kako je vojevao i kako je carovao, eno zapisana su u dnevniku careva Izrailjevih. 
A carova Jerovoam dvadeset i dve godine; i počinu kod otaca svojih, a Nadav, sin njegov zacari se na njegovo mesto. 
A Rovoam, sin Solomunov, carovaše nad Judom; beše Rovoamu četrdeset i jedna godina kad poče carovati, i carova sedamnaest u Jerusalimu gradu, koji izabra Gospod između svih plemena Izrailjevih da onde namesti ime svoje. Materi njegovoj beše ime Nama Amonka. 
I Juda činjaše što je zlo pred Gospodom; i gresima svojim kojim grešahu dražiše Ga većma nego oci njihovi svim što činiše. 
Jer i oni načiniše sebi visine i stupove i lugove na svakom visokom humu i pod svakim zelenim drvetom. 
A beše i adžuvana u zemlji, i činjahu sve gadove naroda koje beše isterao Gospod ispred sinova Izrailjevih. 
A pete godine carovanja Rovoamovog dođe Sisak, car misirski, na Jerusalim. 
I uze blago iz doma Gospodnjeg i blago iz doma carevog, sve to uze; i uze sve štitove zlatne koje je načinio Solomun. 
I na njihovo mesto načini car Rovoam štitove od bronze, i predade ih starešinama nad stražarima, koji čuvahu vrata doma carevog. 
I kad car iđaše u dom Gospodnji, nošahu ih stražari, a posle ih opet ostavljahu u riznicu svoju. 
A ostala dela Rovoamova, i sve što je činio, nije li zapisano u dnevniku careva Judinih? 
A beše rat između Rovoama i Jerovoama jednako. 
I počinu Rovoam kod otaca svojih, i bi pogreben kod otaca svojih u gradu Davidovom, A ime materi njegovoj beše Nama Amonka. A na mesto njegovo zacari se Avijam, sin njegov. 
