22
Sprisahanie proti Ježišovi
1 Priblížil sa sviatok nekvasených chlebov, ktorý sa nazýva Pascha.
2 Veľkňazi a učitelia Zákona sa pokúšali nájsť spôsob, ako Ježiša pripraviť o život, no zároveň sa báli, aby to nevyvolalo vzburu medzi ľuďmi.
3 Vtedy satan ovládol Judáša Iškariotského, jedného z Ježišových dvanástich učeníkov: 4 šiel za veľkňazmi a veliteľmi chrámovej stráže a ponúkol sa, že im pomôže zmocniť sa Ježiša. 5 Tí sa nesmierne zaradovali a sľúbili mu za to finančnú odmenu. 6 Judáš súhlasil a od tej chvíle striehol na vhodnú príležitosť, ako Ježiša zatknúť nenápadne, bez mnohých svedkov.
7 Nastal deň sviatku nekvasených chlebov, v ktorom Židia zabíjali baránka. 8 Ježiš prikázal Petrovi a Jánovi: „Choďte a pripravte nám veľkonočnú večeru.“ 9 Spýtali sa ho: „Kde chceš, aby sme ju pripravili?“
10 Odpovedal im: „Keď prídete do mesta, stretnete tam muža, ktorý ponesie krčah s vodou. Choďte za ním do domu, do ktorého vojde, 11 a majiteľovi domu povedzte: ‚Učiteľ sa ťa pýta na miestnosť, v ktorej by mohol so svojimi učeníkmi jesť baránka.‘ 12 Ukáže vám veľkú, už prichystanú miestnosť na poschodí. Tam pripravte večeru.“
13 Učeníci odišli a našli všetko tak, ako im povedal. A pripravili tam veľkonočného baránka.
Posledná večera
14 Keď nastal čas večere, sadol si s apoštolmi za stôl. 15 Povedal im: „Veľmi som túžil jesť s vami veľkonočné jedlo skôr, ako budem trpieť. 16 Je to naposledy, čo ho takto jeme. Lebo vám hovorím, že ho už nebudem jesť dovtedy, kým sa to, čo predstavuje, nenaplní v Božom kráľovstve.“ 17 Potom vzal kalich, poďakoval zaň Bohu a povedal: „Vezmite a rozdeľte si to medzi sebou. 18 Lebo ja už nebudem piť z plodu viniča, až kým nepríde Božie kráľovstvo.“ 19 Potom vzal chlieb, poďakoval sa Bohu, lámal ho a podával svojim učeníkom so slovami: „Toto je moje telo, ktoré sa za vás vydáva. To robte na moju pamiatku.“
20 Po večeri im opäť podal kalich a povedal: „Tento kalich je znamením novej zmluvy, spečatenej mojou krvou, ktorá sa za vás vylieva. 21 Ale môj zradca je so mnou pri stole. 22 Syn človeka ide, ako je určené, ale beda tomu, kto ho zrádza.“
23 Po týchto slovách sa začali dohadovať, kto z nich by bol schopný čosi také urobiť.
Kto je najdôležitejší?
24 Napokon sa medzi učeníkmi rozpútal spor, kto z nich je najdôležitejší. 25 Ježiš im povedal: „Tu na zemi panujú vládcovia a dávajú sa nazývať dobrodincami. 26 Medzi vami nech je to inak. Ten najdôležitejší medzi vami nech je pokorný akoby bol najmladší, a kto je na čele, nech je ako ten, čo slúži ostatným. 27 Veď kto je dôležitejší? Ten, kto sedí za stolom a dá sa obsluhovať, alebo ten, čo obsluhuje? Všeobecne platí, že ten, kto sa dá obsluhovať. No ja som medzi vami ako ten, kto slúži. 28 Až doposiaľ ste mi v mojich skúškach verne stáli po boku. 29 Dávam vám teda kráľovstvo, ako ho môj Otec dal mne, 30 aby ste v tom kráľovstve jedli a pili pri mojom stole, sedeli na trónoch a súdili dvanásť kmeňov Izraela.“
Výstraha Petrovi
31 Potom oslovil Petra: „Šimon, Šimon, Satan si vyžiadal, aby vás smel preosiať ako pšenicu, 32 ale ja som prosil za teba, aby tvoja viera celkom nezlyhala. A až mi opäť začneš dôverovať, posilňuj svojich bratov.“
33 Peter mu odpovedal: „Pane, som pripravený ísť s tebou do väzenia, ba aj na smrť.“ 34 Ale Ježiš mu povedal: „Vravím ti, Peter, skôr ako ráno zakikiríka kohút, tri razy ma zaprieš.“
35 Potom sa spýtal ostatných učeníkov: „Keď som vás poslal bez peňazí, bez tašky aj bez obuvi, chýbalo vám niečo?“ Odpovedali: „Nechýbalo.“ 36 Ježiš pokračoval: „Odteraz však, kto má peniaze či tašku, nech si ich vezme. A kto nemá meč, nech radšej predá šaty a kúpi si ho. 37 Lebo nastal čas, keď sa na mne splní proroctvo Písma: ‚Budú ho počítať medzi zločincov.‘ To, čo je o mne napísané sa vyplní.“ 38 Učeníci mu povedali: „Pane, máme tu dva meče.“ „To stačí,“ odpovedal Ježiš.
Getsemane
39 Potom sa ako zvyčajne pobral na Olivový vrch. Išli s ním aj učeníci. 40 Keď došli na miesto, povedal im: „Modlite sa, aby ste nepodľahli pokušeniu.“
41 Potom sa od nich vzdialil asi tak na dohodenie kameňom, kľakol si a modlil sa: 42 „Otče, ak chceš, odním odo mňa tento kalich utrpenia. Ale nech sa stane tvoja vôľa, nie moja.“ 43 Tu sa mu zjavil anjel z neba a posilňoval ho. 44 Ježiš sa v smrteľnej úzkosti modlil ešte horlivejšie. Pot mu ako krvavé kvapky stekal na zem. 45 Keď napokon vstal od modlitby a vrátil sa k učeníkom, našiel ich spať, zmorených smútkom. 46 „Ako môžete spať?“ prebudil ich. „Vstaňte a modlite sa! Inak vás premôže pokušenie.“
Ježiša zatknú
47 Ešte ani nedohovoril, a už sa zjavil zástup ľudí na čele s Judášom, jedným z dvanástich učeníkov. Pristúpil k Ježišovi a pozdravil ho priateľským bozkom. 48 Ježiš sa ho spýtal: „Judáš, bozkom zrádzaš Syna človeka?“ 49 Keď ostatní učeníci pochopili, čo sa deje, zvolali: „Pane, máme na nich zaútočiť mečmi?“ 50 Jeden z nich naozaj vytasil meč a odťal veľkňazovmu sluhovi pravé ucho. 51 Ježiš im však povedal: „Prestaňte s tým!“ Dotkol sa ucha zraneného a uzdravil ho. 52 Potom sa obrátil k veľkňazom, veliteľom stráže a vodcom ľudu, ktorí šli na čele zástupu: „Som azda nejaký nebezpečný burič, že ste na mňa vyšli s mečmi a palicami? 53 Každý deň som predsa s vami v chráme. Prečo ste ma nezajali tam? Teraz však nastala vaša chvíľa a čas, keď vláda tmy vrcholí.“
Peter zaprie Ježiša
54 Vtedy sa ho zmocnili a odviedli do veľkňazovho paláca. Peter šiel obďaleč za ním. 55 Ktosi rozložil uprostred nádvoria oheň a posadali si okolo neho. Aj Peter si k nim prisadol, aby sa zohrial. 56 Ako mu oheň osvietil tvár, všimla si ho jedna slúžka, premerala si ho a povedala: „Pozrite sa, aj tento patrí k nemu!“ 57 Ale Peter to zaprel a povedal jej: „Žena, veď ja ho vôbec nepoznám!“ 58 Po chvíli si ho všimol ktosi iný: „Aj ty si určite jeden z nich.“ Peter sa ohradil: „Nie som!“ 59 Asi o hodinu ktosi opäť začal tvrdiť: „Ale veď aj tento patrí k Ježišovým učeníkom, veď je to Galilejčan!“ 60 Peter to však zasa poprel: „Človeče, vôbec neviem, o čom hovoríš!“ A vtom, ešte skôr ako dohovoril, zakikiríkal kohút. 61 Vtedy sa Ježiš obrátil a zadíval sa na Petra. Peter si hneď spomenul, čo mu Pán povedal: „Skôr ako ráno zakikiríka kohút, tri razy ma zaprieš.“ 62 Vyšiel z nádvoria a trpko sa rozplakal.
Potupovanie
63 Vojaci, ktorí Ježiša strážili, sa mu začali posmievať a biť ho. 64 Zakrývali mu oči a pýtali sa ho: „Si predsa prorok, tak uhádni, kto ťa udrel.“ 65 A predbiehali sa v tom, kto ho väčšmi urazí.
Ježiš pred veľradou
66 Len čo sa rozvidnelo, zišla sa židovská veľrada, ktorú tvorili vodcovia ľudu, veľkňazi a učitelia Zákona. Dali si Ježiša predviesť 67 a naliehali naňho: „Si Mesiáš? Povedz nám to!“ On im odpovedal: „Aj keby som vám to povedal, neuveríte mi. 68 A keby som sa ja vás na niečo spýtal, neodpoviete mi. 69 Čoskoro však Syn človeka zasadne po pravici všemohúceho Boha.“ 70 Tu všetci začali kričať: „Ty si teda Syn Boží?“ Odpovedal im: „Vy sami hovoríte, že som!“ 71 „Načo by nám boli ďalší svedkovia?“ povedali. „Veď sme to počuli priamo od neho!“