8
Uzdravenie malomocného
1 Keď Ježiš zostúpil z vrchu, išiel za ním veľký dav ľudí. 2 Vtedy sa k nemu priblížil malomocný, kľakol si pred neho a povedal: „Pane, keby si chcel, mohol by si ma uzdraviť!“
3 Ježiš vystrel ruku, dotkol sa ho a povedal: „Áno, chcem. Buď zdravý.“ A po malomocenstve nezostalo ani stopy.
4 Ježiš mu povedal: „Nikomu nič nehovor, ale choď, ukáž sa kňazovi a obetuj dar, ako to nariadil Mojžiš – na dôkaz, že si zdravý.“
Rímsky stotník verí v Ježišovu moc
5 Keď Ježiš prišiel do Kafarnauma, pristúpil k nemu rímsky stotník a prosil ho: 6 „Pane, môj sluha leží doma ochrnutý a má veľké bolesti.“
7 Ježiš mu odpovedal: „Prídem a uzdravím ho.“
8 Ale stotník namietal: „Pane, nie som hodný, aby si vošiel pod moju strechu. No stačí tvoje slovo a bude zdravý. 9 Veď viem, ako to je: Ja sám som podriadený, ale mám aj pod sebou vojakov. Ak niektorému poviem: Choď!, tak ide, a inému: Poď!, tak príde, a ak poviem sluhovi: Urob to!, tak to vykoná.“
10 Keď to Ježiš počul, začudoval sa a obrátil sa na tých, ktorí ho sprevádzali: „Vravím vám, že s takou veľkou vierou som sa nestretol v celom Izraeli. 11 A bude to veru tak, že prídu mnohí ľudia z východu i západu a zaujmú miesto pri stole v nebeskom kráľovstve s Abrahámom, Izákom a Jákobom, 12 kým Izraeliti, pre ktorých bolo kráľovstvo pripravené, budú hnaní do tmy, kde bude plač a škrípanie zubami.“
13 Potom Ježiš povedal stotníkovi: „Vráť sa domov! Nech sa ti stane tak, ako si tomu uveril!“ A sluha bol v tej chvíli uzdravený.
Uzdravenie Petrovej svokry
14 Potom Ježiš vošiel do Petrovho domu a našiel tam jeho svokru ležať vo vysokej horúčke. 15 Dotkol sa jej ruky a horúčka hneď zmizla. Žena vstala a začala mu pripravovať jedlo.
16 Večer priviedli k nemu mnohých posadnutých. Jediným slovom vyhnal z nich zlých duchov a všetkých chorých uzdravil. 17 Takto sa splnilo, čo predpovedal prorok Izaiáš: „On vzal na seba naše slabosti a niesol naše choroby.“
Ježiš utíši búrku
18 Keď Ježiš videl dav ľudí okolo seba, rozkázal učeníkom, aby sa preplavili v loďke na druhý breh jazera.
19 Vtom ho zadržal jeden z učiteľov Zákona a povedal mu: „Majstre, pôjdem za tebou kamkoľvek.“
20 Ježiš mu na to odpovedal: „Líšky majú svoje nory a vtáci hniezda, ale Syn človeka nemá dom ani miesto, kde by si zložil hlavu.“
21 Jeden z jeho žiakov mu zasa povedal: „Pane, kým pôjdem za tebou, dovoľ mi pochovať otca!“
22 Ale Ježiš mu odpovedal: „Poď za mnou hneď. Nech tí, ktorí sú duchovne mŕtvi, pochovávajú svojich mŕtvych.“
23 Potom vstúpil Ježiš do loďky a plavil sa s učeníkmi na druhý breh. 24 Zrazu sa strhla silná búrka a loďka sa takmer potápala vo vysokých vlnách. No Ježiš pokojne spal. 25 Priskočili k nemu a zobudili ho: „Pane, zachráň nás, inak sa utopíme!“ 26 Ale Ježiš im odpovedal: „Prečo sa tak bojíte? Kde je vaša viera?“ Potom vstal a pohrozil vetru a vlnám. Búrka sa upokojila a nastalo veľké ticho.
27 Tí, čo boli s ním, ohromene hovorili: „Kto to vlastne je, že ho poslúcha víchrica aj more?“
Uzdravenie posadnutých v Gadare
28 Keď pristáli na druhom brehu neďaleko Gadary, vybehli oproti nemu dvaja muži posadnutí démonmi. Žili v skalných hroboch a boli takí nebezpeční, že sa nikto neodvážil tade ísť. 29 Začali na Ježiša kričať: „Čo od nás chceš, Syn Boží? Prišiel si nás trápiť? Ešte na nás nemáš právo!“
30 Neďaleko sa páslo veľké stádo svíň. 31 A démoni ho prosili: „Ak nás už chceš vyhnať, pošli nás do toho stáda svíň!“
32 „Nedbám, choďte!“ povedal im Ježiš.
A hneď vyšli z tých dvoch a vošli do svíň. Celé stádo sa ihneď splašilo, prehnalo sa dolu svahom a utopilo sa v jazere. 33 Pastieri svíň sa rozbehli do mesta a všade rozchýrili, čo sa stalo. 34 Všetci jeho obyvatelia utekali oproti Ježišovi a žiadali ho, aby odišiel z ich kraja.