7
1 Pamätajte, moji milovaní, že tieto sľuby patria práve nám. Preto odstráňme všetko, čo znečisťuje telo alebo ducha. Berme Boha vážne a priveďme k úplnosti svoju svätosť.
Pavlova radosť
2 Otvorte pre nás svoje srdcia! Nikomu z vás sme neublížili, nikoho nezviedli na zlé, nikoho neoklamali. 3 Nehovorím to preto, aby som vás odsúdil. Veď som vám už povedal, že v mojom srdci máte také miesto, že sme spojení na život a na smrť. 4 Dôverujem vám a viem, že s vami môžem hovoriť otvorene. Som na vás naozaj hrdý. Ste pre mňa veľkým povzbudením a aj napriek ťažkostiam, ktorými prechádzame, prekypujem radosťou.
5 Ani príchod do Macedónska nám nepriniesol úľavu: okolo nás samé nepriateľstvo, v našom vnútri úzkosť. 6 Ale Boh vie potešiť skľúčených. Aj nám dodal odvahu Títovým príchodom 7 a nielen jeho príchodom, ale aj povzbudením, ktorým ste ho potešili. Rozprával nám o vašej túžbe stretnúť sa s nami, o vašej ľútosti a o vašom odhodlaní brániť ma. To všetko ma naplnilo veľkou radosťou.
8 Aj keď som sa vás svojím listom dotkol, predsa som rád, že som ho napísal. Keď som videl váš smútok, najprv som svoje slová ľutoval, 9 teraz sa však radujem: nie pre vaše slzy, ale preto, že vás priviedli k zmene. Boh použil bolesť ako liek na vašu nápravu, takže sme vám nijako neublížili. 10 Ľútosť, ktorej pôvodcom je Boh, vedie človeka k zmene, a tým aj k jeho záchrane; preto je na mieste. Ale zármutok, ktorý je len ľudský, vedie človeka k záhube. 11 Vidíte, čo vo vás vyvolala ľútosť podľa Božej vôle? Preč je ľahostajnosť: ste naplnení horlivosťou, záujmom, bázňou, túžbou a pripravenosťou potrestať zlo. Ukázali ste, že ste pripravení urobiť pre nápravu všetko čo môžete. 12 Keď som vám písal, nebolo to kvôli tomu, kto sa dopustil krivdy, ani kvôli tomu, komu ukrivdili, ale aby ste pred Bohom ukázali svoju oddanosť voči nám. 13 A to nás povzbudilo.
Ešte viac nás však potešilo, akú radosť z vás mal Títus a koľko duchovnej sily u vás načerpal. 14 Nič som nemusel odvolávať z chvály, ktorú o vás počul odo mňa. Vždy som hovoril iba pravdu, aj Títus sa mohol teraz presvedčiť, že som nezveličoval. 15 Jeho srdcu ste teraz ešte bližší, keď si spomína, ako ste ho v pokore prijali a ako ochotne ste konali podľa jeho pokynov! 16 Som šťastný, že vám môžem vo všetkom dôverovať.