Psalmii.
2.
Pentru ce se înfurie păgânii și își închipuie popoarele deșertăciune? 
Împărații pământului se ridică și conducătorii țin sfat împreună împotriva DOMNULUI și împotriva unsului său, spunând: 
Să le rupem în bucăți legăturile și să le aruncăm funiile de la noi. 
Cel ce șade în ceruri va râde; Domnul îi va lua în derâdere. 
Apoi le va vorbi în furia lui și îi va chinui în aprinderea sa. 
Totuși, eu mi-am înălțat pe împăratul peste muntele meu sfânt al Sionului. 
Voi vesti hotărârea, DOMNUL mi-a spus: Tu ești Fiul meu; astăzi te-am născut. 
Cere-mi și îți voi da păgânii drept moștenire și cele mai îndepărtate margini ale pământului drept stăpânire. 
Tu îi vei zdrobi cu un toiag de fier și îi vei sparge în bucăți ca pe vasul unui olar. 
De aceea fiți înțelepți împăraților; instruiți-vă voi judecători ai pământului. 
Serviți DOMNULUI cu teamă și bucurați-vă tremurând. 
Sărutați pe Fiul ca să nu se mânie și să pieriți pe cale, când furia lui abia s-a aprins. Binecuvântați sunt toți cei ce își pun încrederea în el. 
