2 Corinteni.
6.
Atunci noi, conlucrători cu el, vă implorăm de asemenea ca voi să nu primiți harul lui Dumnezeu în zadar. 
(Fiindcă el spune: La timpul acceptat te-am ascultat și în ziua salvării te-am ajutat; iată acum este timpul acceptat; iată acum este ziua salvării.) 
Nedând poticnire în nimic, ca nu cumva serviciul să fie defăimat, 
Ci în toate dovedindu-ne pe noi înșine ca servitori ai lui Dumnezeu, în multă răbdare, în necazuri, în nevoi, în strâmtorări, 
În biciuiri, în închisori, în răscoale, în munci, în vegheri, în posturi, 
Prin puritate, prin cunoaștere, prin îndelungă răbdare, prin bunătate, prin Duhul Sfânt, prin dragoste neprefăcută, 
Prin cuvântul adevărului, prin puterea lui Dumnezeu, prin armura dreptății din dreapta și din stânga, 
Prin onoare și dezonoare, prin vorbire de rău și vorbire de bine, ca înșelători și totuși adevărați, 
Ca necunoscuți și totuși bine cunoscuți; ca murind și iată, trăim; ca fiind disciplinați și nu uciși; 
Ca întristați, totuși totdeauna bucurându-ne; ca săraci, totuși făcând bogați pe mulți; ca neavând nimic și totuși stăpânind toate. 
Corintenilor, gura noastră este deschisă spre voi, inima noastră s-a lărgit! 
Nu sunteți strâmtorați în noi, ci sunteți strâmtorați în adâncurile voastre. 
Dar ca răsplată de același fel, (vă vorbesc ca unor copii ai mei,) lărgiți-vă și voi. 
Nu vă înjugați în mod inegal cu cei ce nu cred; fiindcă ce părtășie are dreptatea la fărădelege? Și ce comuniune are lumina cu întunericul? 
Și ce armonie este între Cristos și Belial? Sau ce parte are cel ce crede cu cel ce nu crede? 
Și ce înțelegere are templul lui Dumnezeu cu idolii? Fiindcă voi sunteți templul Dumnezeului cel viu așa cum a spus Dumnezeu: Voi locui în ei și voi umbla între ei; și voi fi Dumnezeul lor, și ei vor fi poporul meu. 
De aceea ieșiți din mijlocul lor și fiți separați, spune Domnul, și nu atingeți ce este necurat; și vă voi primi. 
Și vă voi fi Tată, și voi îmi veți fi fii și fiice, spune Domnul Cel Atotputernic. 
