Proverbe.
21.
Inima împăratului este în mâna DOMNULUI, precum râurile de ape: el o întoarce oriîncotro voiește. 
Fiecare cale a omului este dreaptă în propriii ochi, dar DOMNUL cumpănește inimile. 
A face dreptate și judecată este pentru DOMNUL mai bine primit decât sacrificiul. 
O privire măreață și o inimă mândră și arătura celui stricat, sunt păcat. 
Gândurile celui harnic tind doar la abundență dar ale fiecăruia care este pripit doar la lipsă. 
Obținerea de tezaure printr-o limbă mincinoasă este o deșertăciune aruncată încolo și încoace de cei ce caută moartea. 
Jaful celor stricați îi va nimici, pentru că refuză să facă judecată. 
Calea omului este perversă și sucită, dar cât despre cel pur, lucrarea lui este dreaptă. 
Mai bine este să locuiești într-un colț al acoperișului casei, decât cu o femeie arțăgoasă într-o casă largă. 
Sufletul celui stricat dorește răul; aproapele său nu găsește favoare în ochii lui. 
Când batjocoritorul este pedepsit, cel simplu este făcut înțelept; și când cel înțelept este instruit, primește cunoaștere. 
Omul drept cu înțelepciune ia aminte la casa celui stricat, dar Dumnezeu răstoarnă pe cei stricați din cauza stricăciunii lor. 
Oricine își astupă urechile la strigătul săracului, va striga și el, dar nu va fi ascultat. 
Un dar dat în taină potolește mânia, și o răsplată în sân, furia aprinsă. 
Este bucurie pentru cel drept să facă judecată, dar nimicire va fi celor ce lucrează nelegiuire. 
Omul care rătăcește în afara căii înțelegerii va rămâne în adunarea celor morți. 
Cel ce iubește plăcerea va fi un om sărac; cel ce iubește vinul și untdelemnul nu va fi bogat. 
Cel stricat va fi o răscumpărare pentru cel drept și călcătorul de lege pentru cel integru. 
Mai bine este să locuiești în pustie, decât cu o femeie certăreață și mânioasă. 
Este un tezaur de dorit și untdelemn în locuința înțeleptului, dar un om prost le cheltuiește complet. 
Cel ce urmează dreptate și milă găsește viață, dreptate și onoare. 
Un om înțelept escaladează cetatea celui tare și dărâmă tăria încrederii ei. 
Oricine își ține gura sa și limba sa, își ține sufletul lui de la tulburare. 
Batjocoritor mândru și îngâmfat este numele lui, al celui ce lucrează în furie mândră. 
Dorința celui leneș îl ucide, fiindcă mâinile lui refuză să muncească. 
El dorește cu lăcomie cât este ziua de lungă, dar cel drept dă și nu se zgârcește. 
Sacrificiul celui stricat este urâciune; cu cât mai mult când îl aduce cu o minte stricată? 
Un martor fals va pieri, dar omul care ascultă vorbește statornic. 
Un om stricat își înăsprește fața, dar cel integru își conduce calea. 
Nu este nici înțelepciune, nici înțelegere, nici sfat împotriva DOMNULUI. 
Calul este pregătit pentru ziua bătăliei, dar siguranța este a DOMNULUI. 
