Iov.
27.
Mai mult, Iov și-a continuat parabola și a spus: 
Cum Dumnezeu trăiește, care mi-a luat judecata; și cel Atotputernic, care mi-a chinuit sufletul, 
Cât timp suflarea mea este în mine și duhul lui Dumnezeu este în nările mele, 
Buzele mele nu vor vorbi stricăciune, nici limba mea nu va rosti înșelăciune. 
Nicidecum să vă declar drepți; până ce mor nu îmi voi îndepărta integritatea de la mine. 
Dreptatea mea o țin strâns și nu îi voi da drumul; inima mea nu mă va ocărî cât timp trăiesc. 
Să fie dușmanul meu ca cel stricat și cel ce se ridică împotriva mea ca cel nedrept. 
Căci care este speranța fățarnicului, deși el a câștigat, când Dumnezeu îi ia sufletul? 
Va asculta Dumnezeu strigătul lui când vine necazul peste el? 
Se va desfăta în cel Atotputernic? Va chema întotdeauna pe Dumnezeu? 
Vă voi învăța prin mâna lui Dumnezeu, ceea ce este la cel Atotputernic eu nu voi ascunde. 
Iată, voi toți ați văzut-o; de ce atunci sunteți cu totul deșerți? 
Aceasta este partea de la Dumnezeu a unui om stricat și moștenirea opresorilor, pe care o vor primi de la cel Atotputernic. 
De s-ar înmulți copiii săi, ar fi pentru sabie; și urmașii lui nu vor fi săturați cu pâine. 
Cei ce rămân din el vor fi îngropați în moarte și văduvele lui nu vor plânge. 
Deși îngrămădește argint ca țărâna și pregătește haine ca lutul, 
El le poate pregăti, dar cel drept le va îmbrăca și cel nevinovat va împărți argintul. 
El își zidește casa ca o molie și ca pe o colibă pe care paznicul o face. 
Bogatul se va culca, dar nu va fi adunat; își deschide ochii și nu mai este. 
Terori îl apucă precum apele, o furtună îl fură noaptea. 
Îl ia vântul de est și se duce; și ca o furtună îl spulberă din locul său. 
Pentru că Dumnezeu va arunca asupra lui și nu va cruța; ar dori să fugă din mâna lui. 
Vor bate din palme către el și îl vor șuiera din locul lui. 
