Iov.
3.
După aceasta, Iov și-a deschis gura și și-a blestemat ziua. 
Și Iov a vorbit și a spus: 
Să piară ziua în care m-am născut și noaptea în care a fost spus: Un copil de parte bărbătească este conceput. 
Să fie acea zi întuneric; Dumnezeu să nu îi dea atenție din înalt și să nu strălucească lumina peste ea. 
Să o întineze întunericul și umbra morții; să locuiască un nor peste ea; să o înspăimânte întunecimea zilei. 
Cât despre acea noapte, întunericul să o apuce; să nu fie alăturată zilelor anului, să nu vină la numărul lunilor. 
Iată, acea noapte să fie solitară, nicio voce de bucurie să nu intre în ea. 
Să o blesteme cei ce blestemă ziua, care sunt gata să își înalțe jelirea. 
Stelele amurgului acesteia să fie întuneric; să caute lumină, dar să nu găsească; nici să nu vadă răsăritul zilei, 
Pentru că nu a închis ușile pântecelui mamei mele, nici nu a ascuns întristare de la ochii mei. 
De ce nu am murit eu din pântece? De ce nu mi-am dat eu duhul când am ieșit din pântece? 
De ce m-au întâmpinat genunchii? Sau sânii ca să îi sug? 
Căci acum aș zace și aș tăcea, aș dormi, atunci aș fi avut odihnă, 
Cu împărați și sfătuitori ai pământului, care și-au zidit locuri pustii; 
Sau cu prinți care au avut aur, care și-au umplut casele cu argint; 
Sau ca o naștere ascunsă, nelatimp, nu aș mai fi fost; ca prunci care nu au văzut niciodată lumina. 
Acolo cei stricați încetează a tulbura; și acolo cei obosiți au odihnă. 
Acolo prizonierii se odihnesc împreună; nu aud vocea opresorului. 
Cei mici și cei mari sunt acolo; și servitorul este liber de stăpânul lui. 
Pentru ce se dă lumină celui în nefericire și viață celui amărât în suflet, 
Care tânjesc după moarte, dar ea nu vine; și sapă după ea mai mult decât după tezaure ascunse; 
Care se bucură peste măsură și se veselesc când pot găsi mormântul? 
De ce se dă lumină unui om a cărui cale este ascunsă și pe care Dumnezeu l-a îngrădit? 
Căci suspinul meu vine înainte să mănânc și răcnetele mele sunt turnate ca apele. 
Pentru că lucrul de care m-am temut foarte mult a venit asupra mea și de ceea ce m-am temut m-a ajuns. 
Nu am avut nici siguranță, nici odihnă, nici tăcere; totuși tulburarea a venit asupra mea. 
