Galateni.
4.
Dar spun: Cât timp moștenitorul este copil, nu diferă cu nimic de rob, măcar că este domn al tuturor, 
Ci este sub tutori și administratori, până la timpul stabilit de tată. 
Așa și noi, când eram copii, eram în robie sub principiile elementare ale lumii. 
Dar când a venit plinătatea timpului, Dumnezeu a trimis pe Fiul său, venit din femeie, venit sub lege, 
Să răscumpere pe cei ce erau sub lege, ca să primim adopția fiilor. 
Și pentru că sunteți fii, Dumnezeu a trimis Duhul Fiului său în inimile voastre, care strigă: Abba, Tată! 
De aceea nu mai ești rob, ci fiu; iar dacă ești fiu, ești și moștenitor al lui Dumnezeu prin Cristos. 
Atunci însă, când nu cunoșteați pe Dumnezeu, ați servit celor ce prin natură nu sunt dumnezei. 
Dar acum, după ce ați cunoscut pe Dumnezeu, sau mai degrabă, fiind cunoscuți de Dumnezeu, cum vă întoarceți din nou la slabele și sărăcăcioasele principii elementare, cărora doriți din nou să le fiți robi în robie? 
Voi țineți zile și luni și timpuri și ani. 
Mă tem pentru voi, ca nu cumva să fi muncit în zadar pentru voi. 
Fraților, vă implor, fiți ca mine, pentru că eu sunt ca voi; nu m-ați nedreptățit cu nimic. 
Dar știți cum prin neputința cărnii v-am predicat evanghelia la început. 
Și nu ați disprețuit, nici nu ați respins ispita mea care era în carnea mea, ci m-ați primit ca pe un înger al lui Dumnezeu, ca pe Cristos Isus. 
Unde este, așadar, binecuvântarea despre care ați vorbit? Fiindcă vă aduc mărturie, că, dacă ar fi fost posibil, v-ați fi scos propriii ochi și mi i-ați fi dat. 
Am devenit atunci dușmanul vostru, pentru că vă spun adevărul? 
Ei cu zel vă influențează, dar nu spre bine; da, ei voiesc să vă excludă, ca la rândul vostru să îi influențați cu zel. 
Dar totdeauna este bine să fiți influențați cu zel în ce este bine și nu doar când sunt prezent cu voi. 
Copilașii mei, pentru care din nou simt durerile nașterii până când Cristos este format în voi, 
Doresc să fiu prezent acum cu voi și să îmi schimb tonul vocii, pentru că sunt nedumerit cu privire la voi. 
Spuneți-mi, voi, care doriți să fiți sub lege, nu auziți legea? 
Fiindcă este scris că Avraam a avut doi fii, unul din femeia roabă și celălalt din femeia liberă. 
Dar cel din femeia roabă a fost născut conform cărnii, iar cel din femeia liberă, prin promisiune. 
Lucrurile acestea sunt o alegorie, fiindcă acestea sunt cele două legăminte, unul, de la muntele Sinai, care naște pentru robie și care este Agar. 
Fiindcă această Agar este muntele Sinai în Arabia și corespunde Ierusalimului de acum și este în robie cu copiii săi. 
Dar Ierusalimul cel de sus este liber, cel ce este mama noastră a tuturor. 
Fiindcă este scris: Bucură-te, stearpo, care nu naști. Izbucnește și strigă tu care nu ești în durerile nașterii, pentru că cea pustiită are mai mulți copii decât cea care are soț. 
Iar noi, fraților, suntem copiii promisiunii așa cum a fost Isaac. 
Dar așa cum atunci, cel ce fusese născut conform cărnii persecuta pe cel născut conform Duhului, tot așa și acum. 
Totuși ce spune scriptura? Alungă femeia roabă și pe fiul ei, pentru că fiul femeii roabe nicidecum nu va fi moștenitor cu fiul femeii libere. 
Așa că, fraților, nu suntem copii ai femeii roabe, ci ai femeii libere. 
