Ezechiel.
9.
El a strigat de asemenea în urechile mele cu voce tare, spunând: Fă pe cei care au sarcina asupra cetății să se apropie, fiecare bărbat cu arma lui de nimicire în mâna lui. 
Și, iată, șase bărbați veneau de pe calea porții de sus, care se află spre nord și fiecare bărbat cu arma lui de măcel în mână; și un bărbat printre ei era îmbrăcat în in, cu un corn cu cerneală la șoldul lui; și ei au intrat și au stat în picioare lângă altarul de aramă. 
Și gloria Dumnezeului lui Israel se ridicase de la heruvimul, deasupra căruia era, la pragul casei. Și el a strigat la bărbatul îmbrăcat în in, care avea cornul cu cerneală la șold; 
Și DOMNUL i-a spus: Du-te prin mijlocul cetății, prin mijlocul Ierusalimului și pune un semn pe frunțile oamenilor care suspină și care strigă din cauza tuturor urâciunilor care sunt făcute în mijlocul lui. 
Și celorlalți le-a spus în auzul meu: Duceți-vă după el prin cetate și loviți, ochiul vostru să nu cruțe, nici să nu aveți milă; 
Ucideți fără cruțare pe bătrân și pe tânăr, deopotrivă pe fecioare și pe copilași și pe femei; dar nu vă apropiați de vreun om asupra căruia este semnul; și începeți la sanctuarul meu. Atunci ei au început de la bătrânii care erau înaintea casei. 
Și le-a spus: Spurcați casa și umpleți curțile cu cei uciși; ieșiți. Și au ieșit și au ucis în cetate. 
Și s-a întâmplat, în timp ce ei îi ucideau iar eu rămăsesem, că am căzut cu fața la pământ și am strigat și am spus: Ah, Doamne DUMNEZEULE! Vei nimici tu toată rămășița lui Israel în turnarea furiei tale asupra Ierusalimului? 
Atunci mi-a spus el: Nelegiuirea casei lui Israel și a lui Iuda este peste măsură de mare și țara este plină de sânge și cetatea plină de perversiune, pentru că ei spun: DOMNUL a părăsit pământul și DOMNUL nu vede. 
Și cât despre mine de asemenea, ochiul meu nu va cruța, nici nu voi avea milă, ci voi întoarce calea lor asupra capului lor. 
Și, iată, bărbatul îmbrăcat în in, care avea cornul cu cerneală la șold, a vestit despre ce s-a făcut, spunând: Am făcut precum mi-ai poruncit. 
