2
1 ”את המכתב הראשון כתוב אל ראש* קהילת אפסוס.
אלה דבריו של האוחז ביד ימינו את שבעת הכוכבים, והמתהלך בין שבע מנורות הזהב:
2 ’אני יודע את כל מעשיך הטובים; ראיתי את עמלך הקשה, את כוח סבלך ואני יודע שאינך סובל אנשים רשעים. בחנת בזהירות את דברי אלה שטוענים שהם שליחי האדון, וגילית שלא היו דברים מעולם – הם אינם שליחים, אלא שקרנים! 3 בסבלנות ובאורך־רוח סבלת רבות למעני.
4 אך דבר אחד יש לי נגדך: עזבת את אהבתך הראשונה! 5 חשוב לרגע עד היכן הידרדרת! חזור בתשובה ונהג כפי שנהגת לראשונה. אם לא תחזור בתשובה, אבוא ואסיר את מנורתך ממקומה. 6 לזכותך ייאמר שאתה מתעב את מעשי הניקולסים† כשם שאני מתעב אותם.
7 מי שמסוגל לשמוע – שיקשיב לדברי הרוח אל הקהילות.
למנצח אתן לאכול מפרי עץ החיים שנמצא בגן־העדן של אלוהים.‘
8 ”את המכתב השני כתוב אל ראש קהילת זמירנא.
אלה דברי הראשון והאחרון אשר מת וקם לתחייה:
9 ’אני יודע שאתה סובל קשות בגלל אמונתך, ואני יודע על העוני שלך, אך דע שמצפה לך עושר רב בשמים! אני גם יודע שמתנגדיך לועגים לך ומקללים אותך – הם קוראים לעצמם ”יהודים“, אך למעשה הם קהילתו של השטן! 10 אני מזהיר אותך מראש: אל תפחד מפני הסבל שעומד לבוא עליך! בקרוב ישליך השטן אחדים מכם לכלא, כדי לנסותכם, וסבלכם יימשך עשרה ימים. היה נאמן עד מוות ואעניק לך את כתר החיים.
11 מי שמסוגל לשמוע – שיקשיב לדברי הרוח אל הקהילות.
המנצח לא ימות במוות השני.‘
12 ”את המכתב השלישי כתוב אל ראש קהילת פרגמוס.
אלה דבריו של המחזיק בחרב החדה בעלת הלהב הכפול:
13 ’אני מכיר את עיר מגוריך – עיר שמרבית תושביה משרתים את השטן! למרות זאת שמרת על נאמנותך ולא התכחשת לי גם כאשר אנטיפס, עדי הנאמן, נרצח בעירכם על־ידי משרתי השטן.
14 אף־על־פי־כן יש לי נגדך כמה דברים: יש ביניכם כאלה שדבקים בתורת בלעם, אשר לימד את בלק כיצד להשחית את עם־ישראל; לאכול זבחים שהוקרבו לאלילים, לזנות ולנאוף. 15 מלבד זאת יש ביניכם כאלה שדבקים בתורת הניקולסים אשר תיעבתי. 16 חזור בתשובה! אם תסרב, אבוא אליך בשעה בלתי צפויה ואלחם באנשים האלה בחרב פי.
17 מי שמסוגל לשמוע – שיקשיב לדברי הרוח אל הקהילות.
את המנצח אאכיל מן נסתר, ואתן לו אבן לבנה שעליה חרוט שם חדש שידוע אך ורק למקבל האבן.‘
18 ”את המכתב הרביעי כתוב אל ראש קהילת תיאטירא.
אלה דברי בן־האלוהים אשר עיניו כלהבת אש ורגליו כנחושת נוצצת:
19 ’אני יודע את מעשיך הטובים, את אהבתך, אמונתך, עבודתך וכוח סבלך, ואני שמח לראות כיצד אתה הולך ומרבה את מעשיך הטובים.
20 בכל זאת, יש לי נגדך דבר אחד: אתה מניח לאישה הזאת איזבל, שקוראת לעצמה נביאה, להסית את המאמינים לזנות ולנאוף. היא מסיתה אותם לנהל חיים בלתי־מוסריים ולאכול זבחים שהוקרבו לאלילים. 21 נתתי לה הזדמנות לחדול ממעשיה המושחתים ולחזור בתשובה, אך היא סירבה. 22 שים לב למה שאעשה לה: ארתק אותה למיטתה, ואם אלה שמנאפים איתה לא יחזרו בתשובה, אגרום להם צער וסבל נורא. 23 גם את בניה אהרוג, וכל הקהילות תדענה שאני, האלוהים, בוחן כליות ולב ומשלם לכל איש כמעשיו.
24‏-25 אני פונה אל שאר המאמינים בתיאטירא – אל אלה שלא הלכו בעקבות איזבל ולא למדו את ”האמת העמוקה“ של תורת השטן – ואומר: לא אכביד עליכם בעול נוסף, אולם שימרו היטב על מה שיש לכם עד שובי.
26 למנצח ששומר על מעשי עד הסוף אתן שלטון על הגויים. 27 הוא ינהיגם בשבט ברזל, וינפצם לרסיסים ככלי ביד היוצר. 28 אכן, סמכותו תהיה כסמכות שקיבלתי אני מאבי. גם את כוכב השחר אתן למנצח.
29 מי שמסוגל לשמוע – שיקשיב לדברי הרוח אל הקהילות.‘
* 2:1 ב 1 מילולית: מלאך; כך נכון גם בפרק ב׳ פסוקים 8 & 12 ובפרק ג׳ פסוקים 1, 7 & 14. † 2:6 ב 6 לפי דעה אחת היו הניקולסים כת בקהילה הקדומה, על שם ניקולס מאנטיוכיה (מעשי השליחים ו 5) אשר שאפה להתפשר עם עובדי האלילים, על־מנת לאפשר למאמינים השתתפות בפעילויות חברתיות ודתיות של החברה שבה היו. הניקולסים כמו בלעם (במדבר כב לא 16) הפיצו תורת שקר המתירה זנות ואכילת זבחים שהוקרבו לאלילים.