2 דִּבְרֵי הַיָּמִים.
11.
ויבא רחבעם ירושלם ויקהל את בית יהודה ובנימן מאה ושמונים אלף בחור עשה מלחמה להלחם עם ישראל להשיב את הממלכה לרחבעם׃ 
ויהי דבר יהוה אל שמעיהו איש האלהים לאמר׃ 
אמר אל רחבעם בן שלמה מלך יהודה ואל כל ישראל ביהודה ובנימן לאמר׃ 
כה אמר יהוה לא תעלו ולא תלחמו עם אחיכם שובו איש לביתו כי מאתי נהיה הדבר הזה וישמעו את דברי יהוה וישבו מלכת אל ירבעם׃ 
וישב רחבעם בירושלם ויבן ערים למצור ביהודה׃ 
ויבן את בית לחם ואת עיטם ואת תקוע׃ 
ואת בית צור ואת שוכו ואת עדלם׃ 
ואת גת ואת מרשה ואת זיף׃ 
ואת אדורים ואת לכיש ואת עזקה׃ 
ואת צרעה ואת אילון ואת חברון אשר ביהודה ובבנימן ערי מצרות׃ 
ויחזק את המצרות ויתן בהם נגידים ואצרות מאכל ושמן ויין׃ 
ובכל עיר ועיר צנות ורמחים ויחזקם להרבה מאד ויהי לו יהודה ובנימן׃ 
והכהנים והלוים אשר בכל ישראל התיצבו עליו מכל גבולם׃ 
כי עזבו הלוים את מגרשיהם ואחזתם וילכו ליהודה ולירושלם כי הזניחם ירבעם ובניו מכהן ליהוה׃ 
ויעמד לו כהנים לבמות ולשעירים ולעגלים אשר עשה׃ 
ואחריהם מכל שבטי ישראל הנתנים את לבבם לבקש את יהוה אלהי ישראל באו ירושלם לזבוח ליהוה אלהי אבותיהם׃ 
ויחזקו את מלכות יהודה ויאמצו את רחבעם בן שלמה לשנים שלוש כי הלכו בדרך דויד ושלמה לשנים שלוש׃ 
ויקח לו רחבעם אשה את מחלת בן ירימות בן דויד אביהיל בת אליאב בן ישי׃ 
ותלד לו בנים את יעוש ואת שמריה ואת זהם׃ 
ואחריה לקח את מעכה בת אבשלום ותלד לו את אביה ואת עתי ואת זיזא ואת שלמית׃ 
ויאהב רחבעם את מעכה בת אבשלום מכל נשיו ופילגשיו כי נשים שמונה עשרה נשא ופילגשים ששים ויולד עשרים ושמונה בנים וששים בנות׃ 
ויעמד לראש רחבעם את אביה בן מעכה לנגיד באחיו כי להמליכו׃ 
ויבן ויפרץ מכל בניו לכל ארצות יהודה ובנימן לכל ערי המצרות ויתן להם המזון לרב וישאל המון נשים׃ 
