אִיּוֹב.
14.
אדם ילוד אשה קצר ימים ושבע רגז׃ 
כציץ יצא וימל ויברח כצל ולא יעמוד׃ 
אף על זה פקחת עינך ואתי תביא במשפט עמך׃ 
מי יתן טהור מטמא לא אחד׃ 
אם חרוצים ימיו מספר חדשיו אתך חקו עשית ולא יעבור׃ 
שעה מעליו ויחדל עד ירצה כשכיר יומו׃ 
כי יש לעץ תקוה אם יכרת ועוד יחליף וינקתו לא תחדל׃ 
אם יזקין בארץ שרשו ובעפר ימות גזעו׃ 
מריח מים יפרח ועשה קציר כמו נטע׃ 
וגבר ימות ויחלש ויגוע אדם ואיו׃ 
אזלו מים מני ים ונהר יחרב ויבש׃ 
ואיש שכב ולא יקום עד בלתי שמים לא יקיצו ולא יערו משנתם׃ 
מי יתן בשאול תצפנני תסתירני עד שוב אפך תשית לי חק ותזכרני׃ 
אם ימות גבר היחיה כל ימי צבאי איחל עד בוא חליפתי׃ 
תקרא ואנכי אענך למעשה ידיך תכסף׃ 
כי עתה צעדי תספור לא תשמור על חטאתי׃ 
חתם בצרור פשעי ותטפל על עוני׃ 
ואולם הר נופל יבול וצור יעתק ממקמו׃ 
אבנים שחקו מים תשטף ספיחיה עפר ארץ ותקות אנוש האבדת׃ 
תתקפהו לנצח ויהלך משנה פניו ותשלחהו׃ 
יכבדו בניו ולא ידע ויצערו ולא יבין למו׃ 
אך בשרו עליו יכאב ונפשו עליו תאבל׃ 
