Paavalin Kirje Roomalaisille
1
1 Rakkaat Roomassa asuvat ystävät! Tämä kirje on Paavalilta, Jeesuksen Kristuksen palvelijalta, jonka Jumala on kutsunut työhönsä ja lähettänyt levittämään hyvää uutistaan. 2 Jumalan profeetat ovat Vanhassa testamentissa jo kauan sitten luvanneet, että ihmiskunta kerran saisi kuulla tämän uutisen. 3 Sen sisältö on tämä: Jumalan Poika, Jeesus Kristus, meidän Herramme, syntyi ihmislapsena Daavidin kuningassukuun. 4 Hänen kuolleista herättämisensä todisti, että hän on Jumalan Poika, joka on pyhä niin kuin Jumala ja jolla on voima.
5 Kristuksen tähden Jumalan hyvyys tulvii meille syntisille, vaikka emme sitä ansaitsekaan. Jumala lähettää meidät maailman ääriin kertomaan kaikille ihmisille kaikkialla niistä valtavista teoista, jotka hän on tehnyt heidän puolestaan, jotta hekin alkaisivat uskoa häneen ja noudattaa hänen tahtoaan.
6-7 Tekin, rakkaat Rooman ystävät, kuulutte niihin, joita Jumala rakastaa. Teidätkin Jeesus on kutsunut tulemaan Jumalan omiksi – niin, hänen pyhäksi kansakseen. Tulkoon elämäänne armo ja rauha Jumalalta, Isältämme, ja Jeesukselta Kristukselta, Herraltamme.
Usko johtaa elämään
8 Ensiksi minun on kerrottava, että minne tahansa menenkin, kuulen puhuttavan teistä! Teidän uskonne Jumalaan tunnetaan pian kaikkialla. Miten kiitänkään Jumalaa Jeesuksen Kristuksen tähden hyvästä maineestanne ja teistä jokaisesta! 9 Jumala tietää, että rukoilen usein teidän puolestanne. Öin ja päivin puhun teistä ja teidän tarpeistanne Jumalalle, jota koko sydämestäni palvelen levittämällä hyvää uutista hänen Pojastaan.
10 Rukoilen myös jatkuvasti, että voisin vihdoinkin, jos Jumala sallii, tulla teitä katsomaan ja että pääsisin hyvin perille.* 11-12 Haluaisin mielelläni tavata teidät voidakseni vahvistaa uskoanne†, että seurakuntanne tulisi vahvaksi Herrassa. Minäkin puolestani tarvitsen teitä, sillä en tahdo vain jakaa uskostani teille, vaan haluan myös itse saada rohkaisua. Näin me voimme tukea toinen toisiamme.
13 Rakkaat ystävät, teidän on hyvä tietää, että olen monta kertaa aikaisemminkin halunnut tulla luoksenne, mutta aina minulle on tullut este. Tahtoisin tehdä työtä keskellänne ja nähdä työstäni myös tuloksia, aivan niin kuin olen saanut nähdä muidenkin kansojen keskuudessa. 14 Tunnen olevani paljon velkaa sekä teille että kaikille muille kansoille – niin vanhoille sivistysmaille kuin muulle maailmalle,‡ sekä oppineille että oppimattomille ihmisille. 15 Sen vuoksi olen valmis tulemaan myös teidän luoksenne Roomaan julistamaan Jumalan hyvää sanomaa.
16 En näet häpeä uutista Kristuksesta. Se on Jumalan pelastava voima kaikille ihmisille, jotka ottavat sen uskoen vastaan. Ensin tätä sanomaa tosin julistettiin vain juutalaisille, mutta nyt Jumala kutsuu luokseen kaikkia ihmisiä. 17 Hyvän uutisen sisältö on tämä: Jumala hyväksyy meidät omikseen, kun luotamme Kristukseen ja uskomme siihen, että hän sovitti meidän syntimme.§ Sanoohan Raamattu: »Ihminen, joka turvautuu Jumalaan, löytää elämän.»*
Tottelemattomuus johtaa kuolemaan
18 Mutta Jumalan viha tulee niiden turmeltuneiden ihmisten osaksi, jotka työntävät luotaan totuuden, 19 sillä he tietävät jo vaistonvaraisesti totuuden Jumalasta†. 20 Aikojen alusta heillä on ollut silmiensä edessä Jumalan luomistyö, maa ja taivas, ja he ovat olleet tietoisia hänen olemassaolostaan ja valtavasta, ikuisesta voimastaan. Siksi heillä ei ole mitään sanottavaa puolustuksekseen, kun he tuomiopäivänä seisovat Jumalan edessä.‡
21 He kyllä tietävät hänestä, mutta eivät ole halunneet myöntää sitä, eivät kunnioittaa häntä eivätkä kiittää häntä hänen päivittäisestä huolenpidostaan. Niin he ovat vähitellen saaneet päähänsä järjettömiä kuvitelmia siitä, millainen Jumala on tai mitä hän tahtoo heidän tekevän. Tämän vuoksi he ovat joutuneet sisäiseen pimeyteen. 22 Kerskuessaan omasta viisaudestaan he paljastavatkin tyhmyytensä. 23 Ja sen sijaan että palvoisivat elävää Jumalaa, he ovat puusta ja kivestä tehneet itselleen epäjumalia. He ovat veistäneet omat jumalansa lintujen, nelijalkaisten eläinten, käärmeiden ja kuolevaisten ihmisten näköisiksi.
24 Niinpä Jumala on jättänyt heidät omiin oloihinsa tekemään mitä tahtovat: heidän sukupuolielämänsäkin on luonnotonta, ja siten he ovat häpäisseet toinen toisensa ruumiin. 25 Sen sijaan että olisivat uskoneet todeksi sen, mitä ovat tienneet Jumalasta, he ovat ehdoin tahdoin uskoneet valheisiin. Niin he ovat palvoneet sellaista, minkä Jumala on luonut, mutta eivät ole suostuneet tottelemaan kaiken Luojaa, Jumalaa. Häntähän heidän tulisi ylistää.
26-27 Sen vuoksi Jumala antoi heidän olla ja elää häpeällisten himojensa mukaisesti: he ovat antaneet vallan homoseksuaalisille haluilleen ja saaneet ansaitsemansa rangaistuksen.
28 Kun he luopuivat Jumalasta eivätkä tahtoneet edes tunnustaa hänen olemassaoloaan, Jumala hylkäsi heidät ja antoi heidän tehdä sitä, mihin heidän paha sydämensä heitä yllytti. 29 Heidän elämänsä on täynnä kaikkea vääryyttä ja pahuutta, ahneutta ja vihaa, kateutta, murhaa, riitaa, valhetta, katkeruutta ja juoruilua. 30 He ovat panettelijoita, Jumalan vihaajia, röyhkeitä ja ylpeitä kerskureita, jotka etsivät aina uusia synnin teitä eivätkä piittaa vanhemmistaan. 31 He ovat ymmärtämättömiä. He rikkovat lupauksensa ja ovat sydämettömiä ihmisiä, jotka eivät tunne sääliä. 32 He ovat täysin selvillä siitä, että Jumala on määrännyt kuolemantuomion näistä rikoksista, mutta kuitenkin he yhä jatkavat samaa elämäntapaa ja yllyttävät siihen toisiakin.
* 1:10 Tai: »että vihdoin onnistuisin tulemaan». † 1:11-12 Sananmukaisesti: »jonkin hengellisen lahjan… se on… uskon». ‡ 1:14 Sananmukaisesti: »sekä helleeneille (kreikkalaisille) että barbaareille (kreikkalaisen kulttuurin ulkopuolella eläville kansoille)». § 1:17 Sananmukaisesti: »Jumalan vanhurskaus ilmestyy uskosta uskoon». * 1:17 Habak. 2:4. † 1:19 Sananmukaisesti: »se, mitä Jumalasta tiedetään, on ilmeistä heidän keskuudessaan». ‡ 1:20 Sisältyy ajatukseen. Tai: »heillä ei ole mitään puolustusta sanoessaan, ettei Jumalaa ole».