4 MOSEBOG.
23.
Og Bileam sagde til Balak: “Byg mig syv Altre her og skaf mig syv unge Tyre og syv Vædre herhen!” 
Balak gjorde, som Bileam sagde, og Balak og Bileam ofrede en Tyr og en Vædder på hvert Alter. 
Derpå sagde Bileam til Balak: “Bliv stående her ved dit Brændoffer, så vil jeg gå hen og se, om HERREN mulig kommer mig i Møde. Hvad han da lader mig skue, skal jeg lade dig vide.” Så gik han op på en nøgen Klippetop. 
Da kom Gud Bileam i Møde. Og han sagde til ham: “Jeg har gjort de syv Altre i Stand og ofret en Tyr og en Vædder på hvert.” 
Og Gud lagde Bileam Ord i Munden og sagde: “Vend tilbage til Balak og tal således til ham!” 
Da vendte han tilbage til ham, og se, han stod ved sit Brændoffer sammen med alle Moabs Høvdinger. 
Og han fremsatte sit Sprog: Fra Aram lod Balak mig hente, Moabs Konge fra Østens Bjerge: “Kom og forband mig Jakob, kom og kald Vrede ned over Israel!” 
Hvor kan jeg forbande, når Gud ej forbander, nedkalde Vrede, når HERREN ej vredes! 
Jeg ser det fra Klippernes Top, fra Højderne skuer jeg det, et Folk, der bor for sig selv og ikke regner sig til Hedningefolkene. 
Hvem kan måle Jakobs Sandskorn, hvem kan tælle Israels Støvgran? Min Sjæl dø de oprigtiges Død, og mit Endeligt vorde som deres! 
Da sagde Balak til Bileam: “Hvad har du gjort imod mig! Jeg lod dig hente, for at du skulde forbande mine Fjender, og se, du har velsignet dem!” 
Men han svarede: “Skal jeg ikke omhyggeligt sige, hvad HERREN lægger mig i Munden?” 
Da sagde Balak til ham: “Følg med mig til et andet Sted, hvorfra du kan se Folket, dog kun den yderste Del deraf og ikke det hele, og forband mig det så fra det Sted!” 
Og han tog ham med til Udkigsmarken på Toppen af Pisga og rejste der syv Altre og ofrede en Tyr og en Vædder på hvert. 
Derpå sagde Bileam til Balak: “Bliv stående her ved dit Brændoffer, medens jeg ser efter, om der møder mig noget!” 
Da kom Gud Bileam i Møde og lagde ham Ord i Munden og sagde: “Vend tilbage til Balak og tal således!” 
Så kom han hen til ham, og se, han stod ved sit Brændoffer sammen med Moabs Høvdinger; og Balak spurgte ham: “Hvad har HERREN sagt?” 
Da fremsatte han sit Sprog: Rejs dig, Balak, og hør, lyt til mig, Zippors Søn! 
Gud er ikke et Menneske, at han skulde lyve, et Menneskebarn, at han skulde angre; mon han siger noget uden at gøre det, mon han taler uden at fuldbyrde det? 
Se, at velsigne er mig givet, så velsigner jeg og tager intet tilbage! 
Man skuer ej Nød i Jakob, ser ej Trængsel i Israel; HERREN dets Gud er med det, og Kongejubel lyder hos det. 
Gud førte det ud af Ægypten, det har en Vildokses Horn. 
Thi mod Jakob hjælper ej Galder, Trolddom ikke mod Israel. Nu siger man om Jakob og om Israel: “Hvad har Gud gjort?” 
Se, et Folk, der står op som en Løvinde, rejser sig som en Løve! Det lægger sig først, når det har ædt Rov og drukket de dræbtes Blod. 
Da sagde Balak til Bileam: “Vil du ikke forbande det, så velsign det i alt Fald ikke!” 
Men Bileam svarede og sagde til Balak: “Har jeg ikke sagt dig, at alt, hvad HERREN siger, det gør jeg!” 
Da sagde Balak til Bileam: “Kom, jeg vil tage dig med til et andet Sted, måske det vil behage Gud, at du forbander mig det fra det Sted.” 
Og Balak førte Bileam op på Toppen af Peor, der rager op over Ørkenen. 
Så sagde Bileam til Balak: “Byg mig syv Altre her og skaf mig syv unge Tyre og syv Vædre herhen!” 
Balak gjorde, som Bileam sagde, og ofrede en Tyr og en Vædder på hvert Alter. 
