JOHANNES.
16.
“Dette har jeg talt til eder, for at I ikke skulle forarges. 
De skulle udelukke eder af Synagogerne, ja, den Tid skal komme, at hver den, som slår eder ihjel, skal mene, at han viser Gud en Dyrkelse. 
Og dette skulle de gøre, fordi de hverken kende Faderen eller mig. 
Men dette har jeg talt til eder, for at I, når Timen kommer, skulle komme i Hu, at jeg har sagt eder det; men dette sagde jeg eder ikke fra Begyndelsen, fordi jeg var hos eder. 
Men nu går jeg hen til ham, som sendte mig, og ingen af eder spørger mig: Hvor går du hen? 
Men fordi jeg har talt dette til eder, har Bedrøvelsen opfyldt eders Hjerte. 
Men jeg siger eder Sandheden: Det er eder gavnligt, at jeg går bort, thi går jeg ikke bort, kommer Talsmanden ikke til eder; men går jeg bort, så vil jeg sende ham til eder. 
Og når han kommer, skal han overbevise Verden om Synd og om Retfærdighed og om Dom. 
Om Synd, fordi de ikke tro på mig; 
men om Retfærdighed, fordi jeg går til min Fader, og I se mig ikke længer; 
men om Dom, fordi denne Verdens Fyrste er dømt. 
Jeg har endnu meget at sige eder; men I kunne ikke bære det nu. 
Men når han, Sandhedens Ånd, kommer, skal han vejlede eder til hele Sandheden; thi han skal ikke tale af sig selv, men hvad som helst han hører, skal han tale, og de kommende Ting skal han forkynde eder. 
Han skal herliggøre mig; thi han skal tage af mit og forkynde eder. 
Alt, hvad Faderen har, er mit; derfor sagde jeg, at han skal tage af mit og forkynde eder. 
Om en liden Stund skulle I ikke se mig længer, og atter om en liden Stund skulle I se mig.” 
Da sagde nogle af hans Disciple til hverandre: “Hvad er dette, som han siger os: Om en liden Stund skulle I ikke se mig, og atter om en liden Stund skulle I se mig, og: Jeg går hen til Faderen?” 
De sagde altså: “Hvad er dette, han siger: Om en liden Stund? Vi forstå ikke, hvad han taler.” 
Jesus vidste, at de vilde spørge ham, og han sagde til dem: “I spørge hverandre om dette, at jeg sagde: Om en liden Stund skulle I ikke se mig, og atter om en liden Stund skulle I se mig. 
Sandelig, sandelig, siger jeg eder, I skulle græde og jamre, men Verden skal glæde sig; I skulle være bedrøvede, men eders Bedrøvelse skal blive til Glæde. 
Når Kvinden føder, har hun Bedrøvelse, fordi hendes Time er kommen; men når hun har født Barnet, kommer hun ikke mere sin Trængsel i Hu af Glæde over, at et Menneske er født til Verden. 
Også I have da vel nu Bedrøvelse, men jeg skal se eder igen, og eders Hjerte skal glædes, og ingen tager eders Glæde fra eder. 
Og på den Dag skulle I ikke spørge mig om noget. Sandelig, sandelig, siger jeg eder, hvad som helst I bede Faderen om, skal han give eder i mit Navn. 
Hidindtil have I ikke bedt om noget i mit Navn; beder, og I skulle få, for at eders Glæde må blive fuldkommen. 
Dette har jeg talt til eder i Lignelser; der kommer en Time, da jeg ikke mere skal tale til eder i Lignelser, men frit ud forkynde eder om Faderen. 
På den Dag skulle I bede i mit Navn, og jeg siger ikke til eder, at jeg vil bede Faderen for eder; 
thi Faderen selv elsker eder, fordi I have elsket mig og troet, at jeg er udgået fra Gud. 
Jeg udgik fra Faderen og er kommen til Verden; jeg forlader Verden igen og går til Faderen.” 
Hans Disciple sige til ham: “Se, nu taler du frit ud og siger ingen Lignelse. 
Nu vide vi, at du ved alle Ting og ikke har nødig, at nogen spørger dig; desårsag tro vi, at du er udgået fra Gud.” 
Jesus svarede dem: “Nu tro I! 
Se, den Time kommer, og den er kommen, da I skulle adspredes hver til sit og lade mig alene; dog, jeg er ikke alene, thi Faderen er med mig. 
Dette har jeg talt til eder, for at I skulle have Fred i mig. I Verden have I Trængsel; men værer frimodige, jeg har overvundet Verden.” 
