1 TIMOTEUS.
3.
Den Tale er troværdig; dersom nogen begærer en Tilsynsgerning* har han Lyst til en skøn Gerning. { *en Gerning som Menighedsforstander. Ap. G. 20, 28. Fil. 1, 1. } 
En Tilsynsmand bør derfor være ulastelig, én Kvindes Mand, ædruelig, sindig, høvisk, gæstfri, dygtig til at lære andre; 
ikke hengiven til Vin, ikke til Slagsmål, men mild, ikke kivagtig, ikke pengegridsk; 
en Mand, som forestår sit eget Hus vel, som har Børn, der ere lydige med al Ærbarhed; 
(dersom en ikke veed at forestå sit eget Hus, hvorledes vil han da kunne sørge for Guds Menighed?) 
ikke ny i Troen, som at han ikke skal blive opblæst og falde ind under Djævelens Dom. 
Men han bør også have et godt Vidnesbyrd af dem, som ere udenfor; for at han ikke skal falde i Forhånelse og Djævelens Snare. 
Menighedstjenere bør ligeledes være ærbare, ikke tvetungede, ikke hengivne til megen Vin, ikke til slet Vinding, 
bevarende Troens Hemmelighed i en ren Samvittighed. 
Men også disse skulle først prøves, og siden gøre Tjeneste, hvis de ere ustrafelige. 
Kvinder* bør ligeledes være ærbare, ikke bagtaleriske, ædruelige, tro i alle Ting. { *d. e. rimeligvis: Menighedstjenerinderne. Rom. 16, 1. } 
En Menighedstjener skal være én Kvindes Mand og forestå sine Børn og sit eget Hus vel. 
Thi de, som have tjent vel i Menigheden, de erhverve sig selv en smuk Stilling og megen Frimodighed i Troen på Kristus Jesus. 
Disse Ting skriver jeg dig til, ihvorvel jeg håber at komme snart til dig; 
men dersom jeg tøver, da skal du heraf vide, hvorledes man bør færdes i Guds Hus, hvilket jo er den levende Guds Menighed, Sandhedens Søjle og Grundvold. 
Og uden Modsigelse stor er den Gudsfrygtens Hemmelighed: Han, som blev åbenbaret i Kød, blev retfærdiggjort i Ånd, set af Engle, prædiket iblandt Hedninger, troet i Verden, optagen i Herlighed. 
