MARKUS.
13.
Og da han gik ud af Helligdommen, siger en af hans Disciple til ham: “Mester, se, hvilke Sten og hvilke Bygninger!” 
Og Jesus sagde til ham: “Ser du disse store Bygninger? der skal ikke lades Sten på Sten, som jo skal nedbrydes.” 
Og da han sad på Oliebjerget, lige over for Helligdommen, spurgte Peter og Jakob og Johannes og Andreas ham afsides: 
“Sig os, når skal dette ske, og hvilket er Tegnet, når alt dette skal til at fuldbyrdes?” 
Men Jesus begyndte at sige til dem: “Ser til, at ingen forfører eder! 
Mange skulle på mit Navn komme og sige: Det er mig; og de skulle forføre mange. 
Men når I høre om Krige og Krigsrygter, da lader eder ikke forskrække, thi det må ske; men Enden er ikke endda. 
Thi Folk skal rejse sig mod Folk, og Rige mod Rige, og der skal være Jordskælv her og der, og der skal være Hungersnød og Oprør. Dette er Veernes Begyndelse. 
Men I, tager Vare på eder selv; de skulle overgive eder til Rådsforsamlinger og til Synagoger; I skulle piskes og stilles for Landshøvdinger og Konger for min Skyld, dem til et Vidnesbyrd. 
Og Evangeliet bør først prædikes for alle Folkeslagene. 
Og når de føre eder hen og overgive eder, da bekymrer eder ikke forud for, hvad I skulle tale; men hvad der bliver givet eder i den samme Time, det skulle I tale; thi I ere ikke de, som tale, men den Helligånd. 
Og Broder skal overgive Broder til Døden, og Fader sit Barn og Børn skulle stå op mod Forældre og slå dem ihjel. 
Og I skulle hades af alle for mit Navns Skyld; men den, som holder ud indtil Enden, han skal blive frelst. 
Men når I se Ødelæggelsens Vederstyggelighed stå, hvor den ikke bør, (den, som læser det, han give Agt!) da skulle de, som ere i Judæa, fly til Bjergene; 
men den, som er på Taget, stige ikke ned eller gå ind for at hente noget fra sit Hus; 
og den, som er på Marken, vende ikke tilbage for at hente sine Klæder! 
Men ve de frugtsommelige og dem, som give Die, i de Dage! 
Men beder om, at det ikke skal ske om Vinteren; 
thi i de Dage skal der være en sådan Trængsel som der ikke har været fra Skabningens Begyndelse, da Gud skabte den, indtil nu, og som der heller ikke skal komme. 
Og dersom Herren ikke afkortede de dage, da blev intet Kød frelst; men for de udvalgtes Skyld, som han har udvalgt, har han afkortet de Dage. 
Og dersom nogen da siger til eder: Se, her er Kristus, eller se der! da tror det ikke. 
Thi falske Krister og falske Profeter skulle fremstå og gøre Tegn og Undergerninger for at forføre, om det var muligt, de udvalgte. 
Men I, vogter eder; jeg har sagt eder alt forud. 
Men i de Dage, efter den Trængsel, skal Solen formørkes, og Månen ikke give sit Skin, 
og Stjernerne skulle falde ned fra Himmelen, og de Kræfter, som ere i Himlene, skulle rystes. 
Og da skulle de se Menneskesønnen komme i Skyerne med megen Kraft og Herlighed. 
Og da skal han udsende sine Engle og samle sine udvalgte fra de fire Vinde, fra Jordens Ende indtil Himmelens Ende. 
Men lærer Lignelsen af Figentræet: Når dets Gren allerede er bleven blød, og Bladene skyde frem, da skønne I, at Sommeren er nær. 
Således skulle også I, når I se disse Ting, skønne, af han er nær for Døren. 
Sandelig, siger jeg eder, denne Slægt skal ingenlunde forgå, førend alle disse ting ere skete. 
Himmelen og Jorden skulle forgå, men mine Ord skulle ingenlunde forgå: 
Men om den Dag og Time ved ingen, end ikke Englene i Himmelen, heller ikke Sønnen, men alene Faderen. 
Ser til, våger og beder; thi I vide ikke, når Tiden er der. 
Ligesom en Mand, der drog udenlands, forlod sit Hus og gav sine Tjenere Fuldmagt, hver sin Gerning, og bød Dørvogteren, at han skulde våge, 
våger derfor; thi I vide ikke, når Husets Herre kommer, enten om Aftenen eller ved Midnat eller ved Hanegal eller om Morgenen; 
for at han ikke, når han kommer pludseligt, skal finde eder sovende! 
Men hvad jeg siger eder, det siger jeg alle: Våger!” 
