1 MOSEBOG.
38.
Ved den Tid forlod Juda sine Brødre og sluttede sig til en Mand fra Adullam ved Navn Hira. 
Der så Juda en Datter af Kana'anæeren Sjua, og han tog hende til Ægte og gik ind til hende. 
Hun blev frugtsommelig og fødte en Søn, som hun gav Navnet Er; 
siden blev hun frugtsommelig igen og fødte en Søn, som hun gav Navnet Onan; 
og hun fødte endnu en Søn, som hun gav Navnet Sjela; da hun fødte ham, var hun i, Kezib. 
Juda tog Er, sin førstefødte, en Hustru, der hed Tamar. 
Men Er, Judas førstefødte, vakte HERRENS Mishag, derfor lod HERREN ham dø. 
Da sagde Juda til Onan: “Gå ind til din Svigerinde og indgå Svogerægteskab med hende for at skaffe din Broder Afkom!” 
Men Onan, som vidste, at Afkommet ikke vilde blive hans, lod, hver Gang han gik ind til sin Svigerinde, sin Sæd spildes på Jorden for ikke at skaffe sin Broder Afkom. 
Denne hans Adfærd vakte HERRENS Mishag, derfor lod han også ham dø. 
Da sagde Juda til sin Sønnekone Tamar: “Bliv som Enke i din Faders Hus, til min Søn Sjela bliver voksen!” Thi han var bange for, at han også skulde dø ligesom sine Brødre. Så gik Tamar hen og blev i sin Faders Hus. 
Lang Tid efter døde Judas Hustru, Sjuas Datter; og da Juda var hørt op at sørge over hende, rejste han med sin Ven, Hira fra Adullam, op til dem, der klippede hans Får i Timna. 
Og da Tamar fik at vide, at hendes Svigerfader var på Vej op til Fåreklipningen i Timna, 
aflagde hun sine Enkeklæder, hyllede sig i et Slør, så det skjulte hende, og satte sig ved indgangen til Enajim ved Vejen til Timna; thi hun så, at hun ikke blev givet Sjela til Ægte, skønt han nu var voksen. 
Da nu Juda så hende, troede han, det var en Skøge; hun havde jo tilhyllet sit Ansigt; 
og han bøjede af fra Vejen og kom hen til hende og sagde: “Lad mig gå ind til dig!” Thi han vidste ikke, at det var hans Sønnekone. Men hun sagde: “Hvad giver du mig derfor!” 
Han svarede: “Jeg vil sende dig et Gedekid fra Hjorden!” Da sagde hun: “Ja, men du skal give mig et Pant, indtil du sender det!” 
Han spurgte: “Hvad skal jeg give dig i Pant?” Hun svarede: “Din Seglring, din Snor og din Stav, som du har i Hånden!” Så gav han hende de tre Ting og gik ind til hende, og hun blev frugtsommelig ved ham. 
Derpå gik hun bort, tog Sløret af og iførte sig sine Enkeklæder. 
Imidlertid sendte Juda sin Ven fra Adullam med Gedekiddet for at få Pantet tilbage fra Kvinden; men han fandt hende ikke. 
Han spurgte da Folkene på Stedet: “Hvor er den Skøge, som sad på Vejen ved Enajim?” Og de svarede: “Her har ikke været nogen Skøge!” 
Så vendte han tilbage til Juda og sagde: “Jeg fandt hende ikke, og Folkene på Stedet siger, at der har ikke været nogen Skøge.” 
Da sagde Juda: “Så lad hende beholde det, hellere end at vi skal blive til Spot; jeg har nu sendt det Kid, men du fandt hende ikke.” 
En tre Måneders Tid efter meldte man Juda: “Din Sønnekone Tamar har øvet Utugt og er blevet frugtsommelig!” Da sagde Juda: “Før hende ud, for at hun kan blive brændt!” 
Men da hun førtes ud, sendte hun Bud til sin Svigerfader og lod sige: “Jeg er blevet frugtsommelig ved den Mand, som ejer disse Ting.” Og hun lod sige: “Se dog efter, hvem der ejer denne Ring, denne Snor og denne Stav!” 
Da Juda havde set efter, sagde han: “Retten er på hendes Side og ikke på min, fordi jeg ikke gav hende til min Søn Sjela!” Men siden havde han ikke Omgang med hende. 
Da Tiden kom, at hun skulde føde, se, da var der Tvillinger i hendes Liv. 
Under Fødselen stak der en Hånd frem, og Jordemoderen tog og bandt en rød Snor om den, idet hun sagde: “Det var ham, der først kom frem.” 
Men han trak Hånden tilbage. og Broderen kom frem; så sagde hun: “Hvorfor bryder du frem? For din Skyld er der sket et Brud*.” Derfor gav man ham Navnet Perez. { *på hebr. samme Ord som Perez. } 
Derefter kom Broderen med den røde snor om Hånden frem, og ham kaldte man Zera. 
