4 MOSEBOG.
5.
HERREN talede fremdeles til Moses og sagde: 
Byd Israelitterne at fjerne alle spedalske fra Lejren, alle, der lider af Flåd, og alle, der er blevet urene ved Lig; 
både Mænd og Kvinder skal I fjerne og føre uden for Lejren, for at de ikke skal gøre deres Lejr uren, hvor jeg bor midt iblandt dem. 
Det gjorde Israelitterne så; de førte dem uden for Lejren, således som HERREN havde pålagt Moses. 
HERREN talede fremdeles til Moses og sagde: 
Sig til Israelitterne: Når en Mand eller Kvinde begår nogen af alle de Synder, som Mennesker begår, således at han gør sig skyldig i Svig mod HERREN, og det Menneske derved pådrager sig Skyld, 
så skal de bekende Synden, de har begået, og Gerningsmanden skal erstatte det, han har forbrudt sig med, efter dets fulde Værdi med Tillæg af en Femtedel og give det til den, han har forbrudt sig imod. 
Og hvis denne ikke har efterladt sig nogen Løser, hvem han kan yde Erstatningen, så skal Erstatningen, som ydes, tilfalde HERREN, det vil sige Præsten, foruden den Soningsvædder, ved hvilken der skaffes ham Soning. 
Al Offerydelse, alle Helliggaver, som Israelitterne frembærer til Præsten, skal tilfalde ham. 
Alle Helliggaver skal tilfalde ham; hvad nogen giver Præsten, skal tilfalde ham. 
HERREN talede fremdeles til Moses og sagde: 
Tal til Israelitterne og sig til dem: Når en Hustru forser sig imod sin Mand og er ham utro, 
idet en anden Mand har Samleje med hende, uden at det er kommet til hendes Mands Kundskab, og uden at det er blevet opdaget, skønt hun har besmittet sig, og uden at der er noget Vidne imod hende, da hun ikke er grebet på fersk Gerning, 
og han gribes af Skinsygens Ånd, så han bliver skinsyg på sin Hustru, som også i Virkeligheden har besmittet sig, eller han gribes af Skinsygens Ånd, så han bliver skinsyg på sin Hustru, skønt hun ikke har besmittet sig, 
så skal Manden bringe sin Hustru til Præsten og medbringe som Offergave for hende en Tiendedel Efa Bygmel; han må hverken hælde Olie over eller komme Røgelse på, thi det er et Skinsyge Afgrødeoffer, et Minde Afgrødeoffer, der skal minde om Brøde. 
Så skal Præsten føre hende frem og stille hende for HERRENS Åsyn. 
Og Præsten skal tage helligt Vand i et Lerkar, og af Støvet på Boligens Gulv skal Præsten tage noget og komme i Vandet. 
Så skal Præsten stille Kvinden frem for HERRENS Åsyn, løse hendes Hår og lægge Minde Afgrødeofferet i hendes Hænder; det er et Skinsyge Afgrødeoffer; og Præsten skal have den bitre Vandes Forbandelsesvand i Hånden. 
Derpå skal Præsten besværge Kvinden og sige til hende: “Hvis ingen har haft Samleje med dig, hvis du ikke har forset dig imod din Mand og besmittet dig, så skal dette den bitre Vandes Forbandelsesvand ikke skade dig. 
Men har du forset dig imod din Mand og besmittet dig, og har en anden end din Mand haft Samleje med dig” - 
Præsten besværger nu kvinden med Forbandelsens Ed og siger til hende - “så gøre HERREN dig til en Forbandelse og Besværgelse i dit Folk*, idet han lader din Lænd visne og din Bug svulme op; { *dvs. hendes Navn skal bruges ved Forbandelser og Besværgelser. Jer. 24, 9; 42, 18. } 
Forbandelsesvandet her komme ind i dine Indvolde, så din Bug svulmer op og din Lænd visner!” Og kvinden skal sige: “Amen, Amen!” 
Derpå skal Præsten skrive disse Forbandelser op på et Blad og vaske dem ud i den bitre Vandes Vand 
og give Kvinden den bitre Vandes Forbandelsesvand at drikke, for at Forbandelsesvandet kan komme ind i hende til bitter Vånde. 
Derefter skal Præsten tage Skinsyge Afgrødeofferet af Kvindens Hånd, udføre Svingningen dermed for HERRENS Åsyn og bære det hen til Alteret. 
Og Præsten skal tage en Håndfuld af Afgrødeofferet, det, som skal ofres deraf, og bringe det som Røgoffer på Alteret og derpå give Kvinden Vandet at drikke. 
Når han har givet hende Vandet at drikke, vil Forbandelsesvandet, dersom hun har besmittet sig og været sin Mand utro, blive til bitter Vånde, når det kommer ind i hende, hendes Bug vil svulme op og hendes Lænd visne, og Kvinden bliver en Forbandelse i sit Folk. 
Men dersom Kvinden ikke har besmittet sig, dersom hun er ren, bliver hun uskadt og kan få Børn. 
Det er Loven om Skinsyge; når en Hustru forser sig imod sin Mand og besmittes, 
eller når en Mand gribes af Skinsygens Ånd og bliver skinsyg på sin Hustru, så skal han fremstille Hustruen for HERRENS Åsyn, og Præsten skal handle med hende efter alt i denne Lov; 
Manden skal være sagesløs, men sådan en Hustru skal undgælde for sin Brøde. 
