HEBRÆERNE.
4.
Lader os derfor, da der endnu står en Forjættelse tilbage om at indgå til hans Hvile, vogte os for, at nogen af eder skal mene, at han er kommen for silde. 
Thi også os er der forkyndt godt Budskab ligesom hine; men Ordet, som de hørte, hjalp ikke dem, fordi det ikke var forenet med Troen hos dem, som hørte det. 
Thi vi gå ind til Hvilen, vi, som ere komne til Troen, efter hvad han har sagt: “Så svor jeg i min Vrede: Sandelig, de skulle ikke gå ind til min Hvile”, omendskønt Gerningerne vare fuldbragte fra Verdens Grundlæggelse. 
Thi han har et Sted sagt om den syvende Dag således: “Og Gud hvilede på den syvende Dag fra alle sine Gerninger.” 
Og fremdeles på dette Sted: “Sandelig, de skulle ikke gå ind til min Hvile.” 
Efterdi der altså står tilbage, at nogle skulle gå ind til den, og de, hvem der først blev forkyndt godt Budskab, ikke gik ind for deres Genstridigheds Skyld: 
så bestemmer han atter en Dag: “I Dag”, siger han ved David så lang Tid efter, (som ovenfor sagt): “I Dag, når I høre hans Røst, da forhærder ikke eders Hjerter!” 
Thi dersom Josva havde skaffet dem Hvile, da vilde han* ikke tale om en anden Dag siden efter. { *Gud. } 
Altså er der en Sabbatshvile tilbage for Guds Folk. 
Thi den, som er gået ind til hans Hvile, også han har fået Hvile fra sine Gerninger, ligesom Gud fra sine. 
Lader os derfor gøre os Flid for at gå ind til hin Hvile, for at ikke nogen skal falde ved den samme Genstridighed, som hine gave Eksempel på. 
Thi Guds Ord er levende og kraftigt og skarpere end noget tveægget Sværd og trænger igennem, indtil det deler Sjæl og Ånd, Ledemod såvel som Marv, og dømmer over Hjertets Tanker og Råd. 
Og ingen Skabning er usynlig for hans Åsyn; men alle Ting ere nøgne og udspændte for hans Øjne, hvem vi stå til Regnskab. 
Efterdi vi altså have en stor Ypperstepræst, som er gået igennem Himlene, Jesus, Guds Søn, da lader os holde fast ved Bekendelsen! 
Thi vi have ikke en Ypperstepræst, som ej kan have Medlidenhed med vore Skrøbeligheder, men en sådan, som er fristet i alle Ting i Lighed med os, dog uden Synd. 
Derfor lader os træde frem med Frimodighed for Nådens Trone, for at vi kunne få Barmhjertighed og finde Nåde til betimelig Hjælp. 
