EZEKIEL.
46.
Så siger den Herre HERREN: Den indre forgårds østport skal være lukket de seks hverdage, men på Sabbatsdagen skal den åbnes, ligeledes på Nymånedagen: 
og Fyrsten skal udefra gå ind gennem Portens Forhal og stille sig ved Portens Dørstolpe. Præsterne skal ofre hans Brændoffer og Takofre, og han skal tilbede på Portens Tærskel og så gå ud igen; og Porten skal stå åben til Aften. 
Men Folket i Landet skal på Sabbaterne og Nymånedagene tilbede for HERRENS Åsyn ved denne Ports Indgang. 
Det Brændoffer, Fyrsten bringer HERREN på Sabbatsdagen, skal udgøre seks lydefri Lam og en lydefri Vædder, 
dertil et Afgrødeoffer på en Efa med Vædderen og et Afgrødeoffer efter Behag med Lammene, desuden en Hin Olie med hver Efa. 
På Nymånedagen skal det udgøre en ung, lydefri Tyr, seks Lam og en Vædder, lydefri Dyr; 
med Tyren skal han ofre et Afgrødeoffer på en Efa, med Vædderen ligeledes en Efa og med Lammene efter Behag desuden en Hin Olie med hver Efa. 
Når Fyrsten går ind, skal han komme gennem Portens Forhal, og samme Vej skal han gå ud; 
men når Folket i Landet kommer for HERRENS Åsyn på Festerne, skal den, der kommer ind gennem Nordporten for at tilbede, gå ud gennem Sydporten, og den, der kommer ind gennem Sydporten, gå ud gennem Nordporten; han må ikke vende tilbage gennem den Port, han kom ind ad, men skal gå ud på den modsatte Side. 
Fyrsten skal være iblandt dem; når de går ind, skal han også gå ind, og når de går ud, skal han også gå ud. 
På Festerne og Højtiderne skal Afgrødeofferet være en Efa med hver Tyr og ligeledes en Efa med hvem Vædder, men med Lammene efter Behag; desuden en Hin Olie med hver Efa. 
Når Fyrsten ofrer et frivilligt Offer, et Brændoffer eller Takofre som frivilligt offer til HERREN, skal man åbne Østporten for ham, og han skal ofre sit Brændoffer eller sine Takofre, som han gør på Sabbatsdagen; og når han er gået ud, skal man lukke Porten efter ham. 
Et årgammelt, lydefrit Lam skal han daglig ofre som Brændoffer for HERREN; hver Morgen skal han ofre det; 
og dertil skal han hver Morgen som Afgrødeoffer ofre en sjettedel Efa og til at fugte Melet desuden en Tredjedel Hin Olie; det er et Afgrødeoffer for HERREN, en evigt gældende Ordning. 
Således skal de hver Morgen ofre Lammet, Afgrødeofferet og Olien som dagligt Brændoffer. 
Så siger den Herre HERREN: Når Fyrsten giver en af sine Sønner en Gave af sin Arvelod, skal den tilhøre hans Sønner; den skal være deres arvelige grundejendom; 
men giver han en af sine Tjenere en Gave af sin Arvelod, skal den kun tilhøre ham til Frigivningsåret; så skal den vende tilbage til Fyrsten. Kun hans Sønner skal varigt eje en sådan Arvelod. 
Og Fyrsten må ikke tage noget af Folkets Arvelod, idet han med Vold trænger dem ud af deres Grundejendom; af sin egen Grundejendom skal han give sine Sønner Arvelod, at ingen i mit Folk skal jages bort fra sin Grundejendom. 
Derpå førte han mig ind gennem Indgangen ved Siden af Porten til de hellige Kamre, som var indrettet til Præsterne og vendte mod Nord, og se, der var et Rum i den inderste krog mod Vest. 
Han sagde til mig: “Her er det Rum, hvor Præsterne skal koge Syndofferet og Skyldofferet og bage Afgrødeofferet for ikke at tvinges til at bringe det ud i den ydre Forgård og således hellige Folket.” 
Så bragte han mig ud i den ydre Forgård og førte mig rundt til Forgårdens fire Hjørner, og se, i hvert Hjørne var der et Gårdsrum; 
i Forgårdens fire Hjørner var der små Gårdsrum, fyrretyve Alen lange og tredive Alen brede, alle fire lige store; 
der var Mure rundt om dem alle fire, og der var indrettet Køkkener rundt om langs Murene. 
Og han sagde til mig: “Her er Køkkenerne, hvor de, der gør Tjeneste i Templet, skal koge Folkets Slagtofre.” 
