ANDEN KONGEBOG.
13.
I Ahazjas Søns, Kong Joas af Judas, tre og tyvende Regeringsår blev Joahaz, Jehus Søn, Konge over Israel, og han herskede sytten År i Samaria. 
Han gjorde, hvad der var ondt i HERRENS Øjne, og vandrede i de Synder, Jeroboam, Nebats Søn, havde forledt Israel til; fra dem veg han ikke. 
Da blussede HERRENS Vrede op mod Israel, og han gav dem til Stadighed i Kong Hazael af Arams og hans Søn Benhadads Hånd. 
Men Joahaz bad HERREN om Nåde, og HERREN bønhørte ham, fordi han så Israels Trængsel; thi Arams Konge bragte Trængsel over dem; 
og HERREN gav Israel en Befrier, som friede dem af Arams Hånd; så boede Israelitterne i deres Telte som før. 
Dog veg de ikke fra de Synder, Jeroboams Hus havde forledt Israel til, men vandrede i dem; også Asjerastøtten blev stående i Samaria. 
Thi Arams Konge levnede, ikke Joahaz flere Krigsfolk end halvtredsindstyve Ryttere, ti Stridsvogne og ti Tusinde Mand Fodfolk, men han tilintetgjorde dem og knuste dem til Støv. 
Hvad der ellers er at fortælle om Joahaz, alt, hvad han udførte, og hans Heltegerninger står jo optegnet i Israels Kongers Krønike. 
Så lagde Joahaz sig til Hvile hos sine Fædre, og man jordede ham i Samaria; og hans Søn Joas blev Konge i hans Sted. 
I Kong Joas af Judas syv og tredivte Regeringsår blev Joas. Joahaz' Søn, konge over Israel, og han herskede seksten År i Samaria. 
Han gjorde, hvad der var ondt i HERRENS Øjne, og veg ikke fra nogen af de Synder, Jeroboam, Nebats Søn, havde forledt Israel til, men vandrede i dem. 
Hvad der ellers er at fortælle om Joas, alt, hvad han udførte, og hans Heltegerninger, hvorledes han førte Krig med Kong Amazja af Juda, står jo optegnet i Israels Kongers Krønike. 
Så lagde Joas sig til Hvile hos sine Fædre; og Jeroboam satte sig på hans Trone. Joas blev jordet i Samaria hos Israels Konger. 
Da Elisa blev ramt af den Sygdom, han døde af, kom Kong Joas af Israel ned til ham, bøjede sig grædende over ham og sagde: “Min Fader, min Fader, du Israels Vogne. og Ryttere!” 
Men Elisa sagde til ham: “bring Bue og Pile!” Og han bragte ham Bue og Pile. 
Da sagde han til Israels Konge: “Læg din Hånd på Buen!” Og da han gjorde det, lagde Elisa sine Hænder på Kongens 
og sagde: “Luk Vinduet op mod Øst!” Og da han havde gjort det, sagde Elisa: “Skyd!” Og han skød. Da sagde Elisa: “En Sejrspil fra HERREN, en Sejrspil mod Aram! Du skal tilføje Aram et afgørende Nederlag ved Afek!” 
Derpå sagde han: “Tag Pilene!” Og han tog dem. Da sagde han til Israels Konge: “Slå på Jorden!” Og han slog tre Gange, men holdt så op. 
Da vrededes den Guds Mand på ham og sagde: “Du burde have slået fem-seks Gange, så skulde du have tilføjet Aram et afgørende Nederlag, men nu skal du kun slå Aram tre Gange!” 
Så døde Elisa, og de jordede ham. År efter År trængte moabitiske Strejfskarer ind i Landet; 
og da nogle Israelitter engang fik Øje på en sådan Skare, netop som de var ved at jorde en Mand, kastede de Manden i Elisas Grav og løb deres Vej. Men da Manden kom i Berøring med Elisas Ben, blev han levende og rejste sig op. 
Kong Hazael af Aram trængte Israel hårdt, så længe Joahaz levede. 
Men HERREN forbarmede sig og ynkedes over dem og vendte sig til dem på Grund af sin Pagt med Abraham, Isak og Jakob; han vilde ikke tilintetgøre dem og havde endnu ikke stødt dem bort fra sit Åsyn. 
Men da Kong Hazael af Aram døde, og hans Søn Benhadad blev Konge i hans Sted, 
tog Joas, Joahaz' Søn, de Byer tilbage fra Benhadad, Hazaels Søn, som han i Krigen havde frataget hans Fader Joahaz. Tre Gange slog Joas ham og tog de israelitiske Byer tilbage. 
