ANDEN KRØNIKEBOG.
9.
Da Dronningen af Saba hørte Salomos Ry, kom hun, for at prøve ham med Gåder, til Jerusalem med et såre stort Følge og med Kameler, der har Røgelse, Guld i Mængde og Ædelsten. Og da hun var kommet til Salomo, talte hun til ham om alt, hvad der lå hende på Hjerte. 
Men Salomo svarede på alle hendes Spørgsmål, og intet som helst var skjult for Salomo, han gav hende Svar på alt. 
Og da Dronningen at Saba så Salomos Visdom, Huset, han havde bygget, 
Maden på hans Bord, hans Folks Boliger, hans Tjeneres Optræden og deres Klæder, hans Mundskænke og deres Klæder og Brændofrene, han ofrede i HERRENS Hus, var hun ude af sig selv; 
og hun sagde til Kongen: “Sandt var, hvad jeg i mit Land hørte sige om dig og din Visdom! 
Jeg troede ikke, hvad der sagdes, før jeg kom og så det med egne Øjne; og se, ikke engang det halve af din store Visdom er mig fortalt, thi du overgår, hvad Rygtet sagde mig om dig! 
Lykkelige dine Mænd, lykkelige dine Folk, som altid er om dig og hører din Visdom! 
Lovet være HERREN din Gud, som fandt Behag i dig og satte dig på sin Trone som Konge for HERREN din Gud. Fordi din Gud elsker Israel og for at opretholde det evindeligt, satte han dig til Konge over dem, til at øve Ret og Retfærdighed!” 
Derpå gav hun Kongen 120 Guldtalenter, Røgelse i store Mængder og Ædelsten; og aldrig har der siden været så megen Røgelse i Landet som den, Dronningen af Saba gav Kong Salomo. 
Desuden bragte Hurams og Salomos Folk, som hentede Guld i Ofir, Algummimtræ og Ædelsten; 
og af Algummimtræet lod Kongen lave Rækværk til HERRENS Hus og Kongens Palads, desuden Citre og Harper til Sangerne; og Mage dertil var ikke tidligere set i Judas Land. 
Og Kong Salomo gav Dronningen af Saba alt, hvad hun ønskede og bad om, langt ud over hvad hun bragte til Kongen. Derpå vendte hun med sit Følge tilbage til sit Land. 
Vægten af det Guld, som i ét År indførtes af Salomo, udgjorde 666 Guldtalenter, 
deri ikke medregnet hvad der indkom i Afgift fra de undertvungne Folk og ved Købmændenes Handel og fra alle Arabiens Konger og Landets Statholdere, som bragte Salomo Guld og Sølv. 
Kong Salomo lod hamre 200 Guldskjolde, hvert på 600 Sekel Guld, 
og 300 mindre Guldskjolde, hvert på 300 Sekel Guld; dem lod Kongen henlægge i Libanonskovhuset. 
Fremdeles lod Kongen lave en stor, Elfenbenstrone, overtrukket med lutret Guld. 
Tronen havde seks Trin, og på dens Ryg var der et Lam af Guld; på begge Sider af Sædet var der Arme, og ved Armene stod der to Løver; 
tillige stod der tolv Løver på de seks Trin, seks på hver Side. Der er ikke lavet Mage til Trone i noget andet Rige. 
Alle Kong Salomos Drikkekar var af Guld og alle Redskaber i Libanonskovhuset af fint Guld; Sølv regnedes ikke for noget i Kong Salomos Dage. 
Kongen havde nemlig Skibe, det sejlede på Tarsis med Hurams Folk; og én Gang hvert tredje År kom Tarsisskibene, ladet med Guld, Sølv, Elfenben, Aber og Påfugle. 
Kong Salomo overgik alle Jordens Konger i Rigdom og Visdom. 
Alle Jordens Konger søgte hen til Salomo for at høre den Visdom, Gud havde lagt i hans Hjerte; 
og alle bragte de Gaver med: Sølv- og Guldsager, Klæder, Våben, Røgelse, Heste og Muldyr; således gik det År efter År. 
Salomo havde 4.000 Spand Heste og Vogne og 12.000 Ryttere; dem lagde han dels i Vognbyerne, dels hos sig i Jerusalem. 
Han herskede over alle Konger fra Floden til Filisternes Land og Ægyptens Grænse. 
Kongen bragte det dertil, at Sølv i Jerusalem var lige så almindeligt som Sten, og Cedertræ lige så almindeligt som Morbærfigentræ i Lavlandet. 
Der indførtes Heste til Salomo fra Mizrajim* og fra alle Lande. { *se til 1 Kong. 10, 28. } 
Salomos øvrige Historie fra først til sidst findes optegnet i Profeten Natans Krønike, Silonitten Ahijas Profeti og Seeren Jedos Syn om Jeroboam, Nebats Søn. 
Salomo herskede i Jerusalem over hele Israel i fyrretyve År. 
Derpå lagde Salomo sig til Hvile hos sine Fædre og blev jordet i sin Fader Davids By. Og hans Søn Rehabeam blev Konge i hans Sted. 
