1 SAMUEL.
16.
og HERREN sagde til Samuel: “Hvor længe vil du gå og sørge over Saul? Jeg har jo dog forkastet ham, så han ikke mere skal være Konge over Israel. Fyld dit Horn med Olie og drag af Sted! Jeg sender dig til Betlehemitten Isaj, thi jeg har udset mig en Konge blandt hans Sønner.” 
Samuel svarede: “Hvorledes kan jeg det? Får Saul det at høre, dræber han mig!” Men HERREN sagde: “Tag en Kvie med og sig: Jeg kommer for at ofre HERREN et Offer! 
Og indbyd Isaj til Ofringen; så vil jeg lade dig vide, hvad du skal gøre; du skal salve mig den, jeg siger dig!” 
Samuel gjorde da, som HERREN sagde. Da han kom til Betlehem, gik Byens Ældste ham forfærdede i Møde og sagde: “Kommer du for det gode?” 
Han svarede: “Ja! Jeg kommer for at ofre til HERREN. Helliger eder og kom med til Ofringen!” Og han lod Isaj og hans Sønner hellige sig og indbød dem til Ofringen: 
Da de kom, og han så Eliab, tænkte han: “Visselig står nu HERRENS Salvede for ham!” 
Men HERREN sagde til Samuel: “Se ikke på hans Ydre eller høje Vækst; thi jeg har vraget ham; Gud ser jo ikke, som Mennesker ser, thi Mennesker ser på det, som er for Øjnene, men HERREN ser på Hjertet.” 
Da kaldte Isaj på Abinadab og førte ham hen for Samuel; men han sagde: “Heller ikke ham har HERREN udvalgt!” 
Isaj førte da Sjamma frem; men han sagde: “Heller ikke ham har HERREN udvalgt!” 
Så førte Isaj de andre af sine syv Sønner frem for Samuel; men Samuel sagde til Isaj: “HERREN har ikke udvalgt nogen af dem!” 
Samuel spurgte da Isaj: “Er det alle de unge Mænd?” Han svarede: “Endnu er den yngste tilbage; men han vogter Småkvæget!” Da sagde Samuel til Isaj: “Send Bud efter ham! thi vi sætter os ikke til Bords, før han kommer!” 
Så sendte han Bud efter ham. Han var rødmosset, en Yngling med smukke Øjne og skøn at se til. Da sagde HERREN: “Stå op, salv ham, thi ham er det!” 
Samuel tog da Oliehornet og salvede ham, medens hans Brødre stod rundt om: Og HERRENS Ånd kom over David fra den Dag af. Derefter brød Samuel op og gik til Rama. 
Efter at HERRENS Ånd var veget fra Saul, plagedes han af en ond Ånd fra HERREN. 
Sauls Folk sagde da til ham: “Se, en ond Ånd fra Gud plager dig; 
sig kun et Ord, Herre, dine Trælle står rede til at søge efter en Mand, der kan lege på Strenge; når en ond Ånd fra Gud kommer over dig, skal han røre Strengene; så får du det godt!” 
Da sagde Saul til sine Folk: “Find mig en Mand, der er dygtig til Strengeleg, og bring ham til mig!” 
En af Tjenerne tog til Orde og sagde: “Jeg har set en Søn af Betlehemitten Isaj, han kan lege på Strenge og er en dygtig Kriger, en øvet Krigsmand; han ved at føje sine Ord og er en smuk Mand, og HERREN er med ham!” 
Saul sendte da Bud til Isaj og lod sige: “Send mig din Søn David, som er ved Fårene!” 
Da tog Isaj ti Brød, en Lædersæk Vin og et Gedekid og sendte sin Søn David til Saul dermed. 
Således kom David til Saul og trådte i hans Tjeneste; Saul fik ham såre kær, og han blev hans Våbendrager. 
Og Saul sendte Bud til Isaj og lod sige: “Lad David blive i min Tjeneste, thi jeg har fattet Godhed for ham!” 
Når nu Ånden fra Gud kom over Saul, tog David sin Citer og rørte Strengene; så følte Saul Lindring og fik det godt, og den onde Ånd veg fra ham. 
