ROMERNE.
6.
Hvad skulle vi da sige? skulde vi blive ved i Synden, for at Nåden kunde blive desto større? 
Det være langt fra! Vi, som jo ere døde fra Synden, hvorledes skulle vi endnu leve i den? 
Eller vide I ikke, at vi, så mange som bleve døbte til Kristus Jesus, bleve døbte til hans Død? 
Vi bleve altså begravne med ham ved Dåben til Døden, for at, ligesom Kristus blev oprejst fra de døde ved Faderens Herlighed, således også vi skulle vandre i et nyt Levned. 
Thi ere vi blevne sammenvoksede med ham ved hans Døds Afbillede, skulle vi dog også være det ved hans Opstandelses, 
idet vi erkende dette, at vort gamle Menneske blev korsfæstet med ham, for at Syndens Legeme skulde blive til intet, for at vi ikke mere skulde tjene Synden. 
Thi den, som er død, er retfærdiggjort fra Synden*. { *d. e. Synden har ikke flere Krav på ham. 1 Pet. 4, 1. } 
Men dersom vi ere døde med Kristus, da tro vi, at vi også skulle leve med ham, 
efterdi vi vide, at Kristus, efter at være oprejst fra de døde, ikke mere dør; Døden hersker ikke mere over ham. 
Thi det, han døde, døde han én Gang fra Synden; men det, han lever, lever han for Gud. 
Således skulle også I anse eder selv for døde fra Synden, men levende for Gud i Kristus Jesus. 
Så lad da ikke Synden herske i eders dødelige Legeme, så I lyde dets Begæringer; 
fremstiller ej heller eders Lemmer for Synden som Uretfærdigheds Våben; men fremstiller eder selv for Gud som sådanne, der fra døde ere blevne levende, og eders Lemmer som Retfærdigheds Våben for Gud. 
Thi Synd skal ikke herske over eder I ere jo ikke under Lov, men under Nåde. 
Hvad da? skulde vi Synde, fordi vi ikke ere under Lov, men under Nåde? Det være langt fra! 
Vide I ikke, at når I fremstille eder for en som Tjenere til Lydighed, så ere I hans Tjenere, hvem I lyde, enten Syndens til Død, eller Lydighedens til Retfærdighed? 
Men Gud ske Tak, fordi I have været Syndens Tjenere, men bleve af Hjertet lydige imod den Læreform, til hvilken I bleve overgivne. 
Og frigjorde fra Synden bleve I Retfærdighedens Tjenere. 
Jeg taler på menneskelig Vis på Grund af eders Køds Skrøbelighed. Ligesom I nemlig fremstillede eders Lemmer som Tjenere for Urenheden og Lovløsheden til Lovløshed, således fremstiller nu eders Lemmer som Tjenere for Retfærdigheden, til Helliggørelse! 
Thi da I vare Syndens Tjenere, vare I frie over for Retfærdigheden. 
Hvad for Frugt havde I da dengang? Ting, ved hvilke I nu skamme eder; Enden derpå er jo Død. 
Men nu, da I ere blevne frigjorde fra Synden og ere blevne Guds Tjenere, have I eders Frugt til Helliggørelse og som Enden derpå et evigt Liv; 
thi Syndens Sold er Død, men Guds Nådegave er et evigt Liv i Kristus Jesus, vor Herre. 
