4 MOSEBOG.
32.
Rubenitterne og Gaditterne havde meget Kvæg i store mængder. Da de nu så Ja'zers Land og Gileads Land, fandt de, at Stedet egnede sig til Kvægavl. 
Derfor kom Gaditterne og Rubenitterne og sagde til Moses og Præsten Eleazar og Menighedens Øverste: 
“Atarot, Dibon, Ja'zer, Nimra, Hesjbon, El'ale, Sebam, Nebo og Beon, 
det Land, HERREN har erobret for Israels Menighed, er et Land, der egner sig til Kvægavl, og dine Trælle ejer Hjorde.” 
Og de sagde: “Dersom vi har fundet Nåde for dine Øjne, så lad dine Trælle få dette Land i Eje; før os ikke over Jordan!” 
Men Moses sagde til Gaditterne og Rubenitterne: “Skal eders Brødre drage i Krig, medens I bliver boende her? 
Og hvorfor vil I betage Israelitterne Modet til at drage over til det Land, HERREN har givet dem? 
Det gjorde eders Fædre, da jeg fra Kadesj-Barnea sendte dem hen for at se på Landet; 
da de var draget op til Esjkoldalen og havde set på Landet, det og de Israelitterne Modet til at drage ind i det Land, HERREN havde givet dem. 
Men HERRENS Vrede blussede den Gang op, og han svor: 
De Mænd, der er draget op fra Ægypten, fra Tyveårsalderen og opefter, skal ikke få det Land at se, jeg tilsvor Abraham, Isak og Jakob, fordi de ikke viste mig fuld lydighed, 
med Undtagelse af Kenizzitten Kaleb, Jefunnes Søn, og Josua, Nuns Søn, thi de viste HERREN fuld Lydighed! 
Og HERRENS Vrede blussede op mod Israel, og han lod dem vanke om i Ørkenen i fyrretyve År, indtil hele den Slægt var gået til Grunde, der gjorde, hvad der var ondt i HERRENS Øjne. 
Og se, I træder nu i eders Fædres Fodspor, en Yngel af Syndere, for yderligere at øge HERRENS Vrede mod Israel! 
Når I viger bort fra ham, vil han lade det blive endnu længer i Ørkenen, og I bringer Fordærvelse over hele dette Folk.” 
Da trådte de frem for ham og sagde: “Vi vil kun bygge Kvægfolde til vore Hjorde her og Byer til vore Familier; 
men selv vil vi ruste os til Kamp og drage i Spidsen for Israelitterne, til vi har bragt dem hen til deres Sted; imens skal vore Familier blive i de befæstede Byer i Ly for Landets indbyggere. 
Vi vil ikke vende tilbage til vore Huse, før enhver af Israelitterne har fået sin Arvelod; 
thi vi vil ikke have Arvelod sammen med dem på den anden Side af Jordan og længere borte, eftersom vi har fået vor Arvelod her på denne Side af Jordan på Østsiden.” 
Da sagde Moses til dem: “Hvis I gør det, hvis I ruster eder til Kamp for HERRENS Åsyn, 
hvis alle eders kamprustede Mænd overskrider Jordan for HERRENS Åsyn og bliver der, indtil han har jaget sine Fjender bort fra sit Åsyn, 
og hvis I først vender tilbage, når Landet er undertvunget for HERRENS Åsyn, skal I være sagesløse over for HERREN og Israel, og så skal Landet her blive eders Ejendom for HERRENS Åsyn. 
Men hvis I ikke gør det, se, da synder I mod HERREN, og da skal I få eders Synd at mærke, den skal nok finde eder. 
Byg eder Byer til eders Familier og Folde til eders Småkvæg og gør, som I har sagt!” 
Da sagde Gaditterne og Rubenitterne til Moses: “Dine Trælle vil gøre, som min Herre byder; 
vore Børn, Kvinder, Hjorde og alt vort Kvæg skal blive der i Gileads Byer, 
men dine Trælle vil drage over og tage Del i Krigen, så mange som er rustet til Kamp for HERRENS Åsyn, således som min Herre har sagt.” 
Så gav Moses Præsten Eleazar og Josua, Nuns Søn, og Overhovederne for de israelitiske Stammers Fædrenehuse Befaling om dem, 
og Moses sagde til dem: “Hvis Gaditterne og Rubenitterne, så mange som er rustet til Kamp for HERRENS Åsyn, går over Jordan sammen med eder og Landet bliver eder underlagt, skal I give dem Gilead i Eje; 
men hvis de ikke går over sammen med eder, rustede til Kamp, skal de have Bopæl anvist blandt eder i Kana'ans Land.” 
Da svarede Gaditterne og Rubenitterne: “Hvad HERREN har talt til dine Trælle, vil vi gøre; 
vi vil, rustede til Kamp for HERRENS Øjne, drage over til Kana'ans Land, men vor Arvelod på den anden Side af Jordan bliver i vort Eje.” 
Da gav Moses Gaditterne, Rubenitterne og Josefs Søn Manasses halve Stamme Amoritterkongen Sihons Kongerige og kong Og af Basans kongerige, Landet med Byerne og deres Område, Landets Byer rundt om. 
Så byggede Gaditterne Dibon, Atarot, Aroer. 
Atarot-Sjofan, Ja'zer, Jogbeha, 
Bet-Nimra, Bet-Haran, befæstede Byer, og Kvægfolde; 
og Rubenitterne byggede Hesjbon, El'ale og Kirjatajim, 
Nebo og Ba'al-Meon, hvis Navne ændredes, og Sibma; og de opkaldte Byerne, som de byggede, efter deres Navne. 
Og Manasses Søn Makirs Sønner drog til Gilead og erobrede det og drev de der boende Amoritter bort; 
og Moses overdrog Gilead til Manasses Søn Makir, og han bosatte sig der; 
men Manasses Søn Ja'ir drog hen og erobrede deres Teltbyer og kaldte dem Ja'irs Teltbyer. 
Og Noba drog hen og erobrede Kenat med tilhørende Småbyer og kaldte det Noba efter sit eget Navn. 
