HOSEAS.
6.
“Kom, vi vil tilbage til HERREN! Han sønderrev, han vil og læge, han slog os, vil også forbinde. 
Om to Dage gør han os levende, rejser os op den tredje; da lever vi for hans Åsyn. 
Så lad os da kende, jage efter at kende HERREN! Som Morgenrøden er hans Opgang vis. Da kommer han til os som Regn, som Vårregn, der væder Jorden.” 
Hvor kan jeg hjælpe dig, Efraim, hvor kan jeg hjælpe dig, Juda? Eders Kærlighed er Morgentåge, Dug, som årle svinder! 
Thi hugged jeg løs ved Profeter, dræbte med Ord af min Mund*, min Ret stråler frem som Lys: { *Teksten usikker. } 
Ej Slagtoffer - Kærlighed vil jeg, ej Brændofre - Kendskab til Gud! 
De bryder Pagten i Adam*, er mig utro der; { *By ved Jordan. Jos. 3, 16. } 
Gilead er Udådsmænds By, den er sølet i Blod. 
Som en Stimandsflok er Præsternes Flok, de myrder på Vejen til Sikem, gør Niddingsværk. 
Grufulde Ting har jeg set i Israels Hus, der har Efraim bolet, Israel blev uren. 
Juda, også for dig er der fastsat en Høst, når jeg vender mit Folks Skæbne, når jeg læger Israel. 
