EFESERNE.
1.
Paulus, Kristi Jesu Apostel ved Guds Villie, til de hellige, som ere i Efesus* og ere troende i Kristus Jesus: { *Ordene “i Efesus” mangle i to af de ældste Håndskrifter, muligens fordi Brevet har været rettet til en hel kreds af lilleasiatiske Menigheder. } 
Nåde være med eder og Fred fra Gud vor Fader og den Herre Jesus Kristus! 
Lovet være Gud og vor Herres Jesu Kristi Fader, som har velsignet os med al åndelig Velsignelse i det himmelske i Kristus, 
ligesom han har udvalgt os i ham før Verdens Grundlæggelse til at være hellige og ulastelige for hans Åsyn, 
idet han i Kærlighed forudbestemte os til Sønneudkårelse hos sig ved Jesus Kristus, efter sin Villies Velbehag, 
til Pris for sin Nådes Herlighed, som han benådede os med i den elskede, 
i hvem vi have Forløsningen ved hans Blod, Syndernes Forladelse, efter hans Nådes Rigdom, 
som han rigelig tildelte os i al Visdom og Forstand, 
idet han kundgjorde os sin Villies Hemmelighed, efter sin velbehagelige Beslutning, som han havde fattet hos sig selv, 
for at oprette en Husholdning i Tidernes Fylde, nemlig at sammenfatte sig alt i Kristus, det, som er i Himlene, og det, som er på Jorden, i ham, 
i hvem vi også have fået Arvelodden*, forud bestemte efter hans Forsæt, der virker alt efter sin Villies Råd, { *d. e. Guds Rige. Kol. 1, 12. Rom. 8, 29-30. } 
for at vi skulde være til Pris for hans Herlighed, vi, som forud havde håbet på Kristus, 
i hvem også I, da I hørte Sandhedens Ord, Evangeliet om eders Frelse, i hvem I også, da I bleve troende, bleve beseglede med Forjættelsens hellige Ånd, 
som er Pant på vor Arv, til Ejendommens* Forløsning, til Pris for hans Herlighed. { *Guds Ejendomsfolks. 2 Mos. 19, 5. 5 Mos. 7, 6. Rom. 8, 23. Tit. 2, 14. 1 Pet. 2, 9. } 
Derfor har også jeg, efter at have hørt om eders Tro på den Herre Jesus og om eders Kærlighed til alle de hellige, 
ikke ophørt at takke for eder, idet jeg ihukommer eder i mine Bønner om, 
at vor Herres Jesu Kristi Gud, Herlighedens Fader, må give eder Visdoms og Åbenbarelses Ånd i Erkendelse af ham, 
gøre eders Hjertes Øjne oplyste til at kende, hvilket det Håb er, som han kaldte eder til, hvilken hans Arvs Herligheds Rigdom er iblandt de hellige, 
og hvilken hans Krafts overvættes Storhed er over for os, som tro, alt efter hans Styrkes vældige Virkekraft, 
som han udviste på Kristus, da han oprejste ham fra de døde og satte ham ved sin højre Hånd i det himmelske, 
langt over al Magt og Myndighed og Kraft og Herredom og hvert Navn, som nævnes, ikke alene i denne Verden, men også i den kommende, 
og lagde alt under hans Fødder, og ham gav han som Hoved over alting til Menigheden, 
der er hans Legeme, fyldt af ham, som fylder alt i alle. 
