1 TIMOTEUS.
2.
Jeg formaner da først af alt til, at der holdes Bønner, Påkaldelser, Forbønner, Taksigelser for alle Mennesker, 
for Konger og alle dem, som ere i Højhed, at vi må leve et roligt og stille Levned i al Gudsfrygt og Ærbarhed; 
dette er smukt og velbehageligt for Gud, vor Frelser, 
som vil, at alle Mennesker skulle frelses og komme til Sandheds Erkendelse. 
Thi der er én Gud, og også én Mellemmand imellem Gud og Mennesker, Mennesket Kristus Jesus, 
som gav sig selv til en Genløsnings Betaling for alle, hvilket er Vidnesbyrdet i sin Tid, 
og for dette er jeg bleven sat til Prædiker og Apostel (jeg siger Sandhed, jeg lyver ikke), en Lærer for Hedninger i Tro og Sandhed. 
Så vil jeg da, at Mændene på ethvert Sted, hvor de bede, skulle opløfte fromme Hænder uden Vrede og Trætte. 
Ligeså, at Kvinder skulle pryde sig i sømmelig Klædning med Blufærdighed og Ærbarhed, ikke med Fletninger og Guld eller Perler eller kostbar Klædning, 
men, som det sømmer sig Kvinder, der bekende sig til Gudsfrygt, med gode Gerninger. 
En Kvinde bør i Stilhed lade sig belære, med al Lydighed; 
men at være Lærer tilsteder jeg ikke en Kvinde, ikke heller at byde over Manden, men at være i Stilhed. 
Thi Adam blev dannet først, derefter Eva; 
og Adam blev ikke bedraget, men Kvinden blev bedraget og er falden i Overtrædelse. 
Men hun skal frelses igennem sin Barnefødsel, dersom de blive i Tro og Kærlighed og Hellighed med Ærbarhed. 
