FØRSTE KRØNIKEBOG.
10.
Filisterne angreb Israel; og Israels Mænd flygtede for Filisterne, og de faldne lå rundt om på Gilboas Bjerg. 
Og Filisterne forfulgte Saul og hans Sønner og dræbte Sauls Sønner, Jonatan, Abinadab og Malkisjua. 
Kampen rasede om Saul, og han blev opdaget af Bueskytterne og grebes af stor Angst for dem. 
Da sagde Saul til sin Våbendrager: “Drag dit Sværd og gennembor mig, for at ikke disse uomskårne skal komme og mishandle mig!” Men Våbendrageren vilde ikke, thi han gøs tilbage derfor. Da tog Saul Sværdet og styrtede sig i det, 
og da Våbendrageren så, at Saul var død, styrtede også han sig i sit Sværd og døde. 
Således fulgtes Saul, hans tre Sønner og hele hans Slægt i Døden. 
Men da alle Israelitterne i Dalen så, at Israels Mænd var flygtet, og at Saul og hans Sønner var faldet, forlod de deres Byer og flygtede, hvorpå Filisterne kom og besatte dem. 
Da Filisterne Dagen efter kom for at plyndre de faldne, fandt de Saul og hans Sønner liggende på Gilboas Bjerg. 
De plyndrede ham da og tog hans hoved og Våben med sig og sendte Bud rundt Filisternes Land for at bringe deres Afguder og Folket Glædesbudet. 
Våbnene lagde de i deres Guds Hus, men Hovedskallen hængte de op i Dagons Hus. 
Men da alle de, som boede i Gilead, hørte alt, hvad Filisterne havde gjort ved Saul, 
brød alle våbenføre Mænd op, og de tog Sauls og hans Sønners Lig ned, bragte dem med til Jabesj og jordede deres Ben under Terebinten i Jabesj og fastede syv Dage. 
Således døde Saul for den Utroskabs Skyld, han havde vist HERREN, fordi han ikke havde givet Agt på HERRENS Ord, også fordi han havde adspurgt en Ånd for at få et Råd 
og ikke søgt; Råd hos HERREN. Derfor lod han ham dø, og Kongemagten lod han gå over til David, Isajs Søn. 
