ESAJAS.
26.
På hin Dag skal denne Sang synges i Judas Land: “En stærk Stad har vi, til Frelse satte han Mur og Bolværk. 
Luk Portene op for et retfærdigt Folk, som gemmer på Troskab, 
hvis Sind er fast, som vogter på Fred, thi det stoler på dig. 
Stol for evigt på HERREN, thi HERREN er en evig Klippe. 
Thi han ydmyger dem, der bor i det høje, den knejsende By, styrter den til Jorden, lægger den i Støvet. 
De armes Fod, de ringes Trin skal træde den ned.” 
Den retfærdiges Sti er jævn, du jævner den retfærdiges Vej. 
Ja, vi venter dig, HERRE, på dine Dommes Sti; til dit Navn og dit Ry står vor Sjæls Attrå. 
Min Sjæl attrår dig om Natten, min Ånd i mit indre søger dig. Thi når dine Domme rammer Jorden, lærer de, som bor på Jorderig, Retfærd. 
Vises der Nåde mod den gudløse, lærer han aldrig Retfærd; i Rettens Land gør han Uret og ser ikke HERRENS Højhed. 
HERRE, din Hånd er løftet, men de ser det ikke; lad dem med Skam se din Nidkærhed for Folket, lad dine Fjenders Ild fortære dem! 
HERRE, du skaffe os Fred, thi alt, hvad vi har udrettet, gjorde du for os. 
HERRE vor Gud, andre Herrer end du har hersket over os; men dit Navn alene priser vi. 
Døde bliver ikke levende, Dødninger står ikke op; derfor hjemsøgte og tilintetgjorde du dem og udslettede hvert et Minde om dem. 
Du har mangfoldiggjort Folket, HERRE, du har mangfoldiggjort Folket, du herliggjorde dig, du udvidede alle Landets Grænser. 
HERRE, i Nøden søgte de dig; de udgød stille Bønner, medens din Tugtelse var over dem. 
Som den frugtsommelige, der er ved at føde, vrider og vånder sig i Veer, således fik vi det, HERRE, fra dig. 
Vi er svangre og vrider os, som om vi fødte Vind; Landet frelser vi ikke, og Jordboere fødes ikke til Verden. 
Dine døde skal blive levende, mine dødes Legemer opstå; de, som hviler i Støvet, skal vågne og juble. Thi en Lysets Dug er din Dug, og Jorden giver Dødninger igen. 
Mit Folk, gå ind i dit Kammer og luk dine Døre bag dig; hold dig skjult en liden Stund, til Vreden er draget over. 
Thi HERREN går ud fra sin Bolig for at straffe Jordboernes Brøde; sit Blod bringer Jorden for Lyset og dølger ej mer sine dræbte. 
