JEREMIAS.
26.
I Josias' Søns, kong Jojakim af Judas, første regeringstid kom dette ord fra HERREN: 
Så siger HERREN: Stå frem i Forgården til HERRENS Hus og tal til hele Juda, som kommer for at tilbede i HERRENS Hus, alle de Ord, jeg har pålagt dig at tale til dem; udelad ikke et Ord! 
Måske hører de og omvender sig, hver fra sin onde Vej, så jeg kan angre det onde, jeg har i Sinde at gøre dem for deres onde Gerningers Skyld. 
Sig til dem: Så siger HERREN: Hvis I ikke hører mig og følger den Lov, jeg har forelagt eder, 
så I hører mine Tjenere Profeternes Ord, som jeg årle og silde sendte eder, skønt I ikke vilde høre, 
så gør jeg med dette Hus som med Silo og giver alle Jordens Folk denne By at forbande ved. 
Præsterne, Profeterne og alt Folket hørte nu Jeremias tale disse Ord i HERRENS Hus; 
og da Jeremias havde sagt alt, hvad HERREN havde pålagt ham at sige til alt Folket, greb Præsterne og Profeterne og alt Folket ham og sagde: “Du skal dø! 
Hvor tør du profetere i HERRENS Navn og sige: Det skal gå dette Hus som Silo, og denne By skal ødelægges, så ingen bor der!” Og alt Folket stimlede sammen om Jeremias i HERRENS Hus. 
Da Judas Fyrster hørte det, gik de fra Kongens Palads op til HERRENS Hus og tog Sæde ved Indgangen til HERRENS nye Port. 
Så sagde Præsterne og Profeterne til Fyrsterne og alt Folket: “Denne Mand har gjort halsløs Gerning, thi han har profeteret mod denne By, som I selv hørte.” 
Men Jeremias sagde til Fyrsterne og alt Folket: “HERREN sendte mig for at profetere mod dette Hus og denne By alle de Ord, I hørte. 
Bedrer dog eders Veje og eders Gerninger og hør på HERREN eders Guds Røst, at HERREN må angre det onde, han har talet imod eder. 
Men se, jeg er i eders Hånd; gør med mig, hvad der er godt og billigt i eders Øjne! 
Dog skal I vide, at hvis I dræber mig, så bringer I uskyldigt Blod over eder og denne By og dens Indbyggere; thi sandelig sendte HERREN mig for at tale alle disse ord til eder.” 
Da sagde Fyrsterne og alt Folket til Præsterne og Profeterne: “Denne Mand har ikke gjort halsløs Gerning, men talt til os i HERREN vor Guds Navn.” 
Og nogle af Landets Ældste trådte frem og sagde til hele Folkets Forsamling: 
“Mika fra Moresjet profeterede på Kong Ezekias af Judas Tid og sagde til alt Judas Folk: Så siger Hærskarers HERRE: Zion skal pløjes som en Mark, Jerusalem blive til Grushobe, Tempelbjerget til Krathøj. 
Mon Kong Ezekias af Juda og hele Juda dræbte ham? Frygtede de ikke HERREN og bad ham om Nåde, så HERREN angrede det onde, han havde truet dem med? Vi er ved at bringe stor Ulykke over vore Sjæle.” 
Der var også en anden Mand, som profeterede i HERRENS Navn, Urija, Sjemajas Søn, fra Kirjat-Jearim; og han profeterede mod denne By og dette Land med de samme Ord som Jeremias. 
Da Kong Jojakim og alle hans Krigsfolk og alle Fyrsterne hørte hans Ord, stod han ham efter Livet; og da Urija hørte det, blev han bange og flygtede og kom til Ægypten. 
Men Kong Jojakim sendte Folk til Ægypten; han sendte Elnatan, Akbors Søn, og nogle andre til Ægypten, 
og de bragte Urija hjem fra Ægypten og førte ham til Kong Jojakim, som lod ham hugge ned med Sværdet og hans Lig kaste hen, hvor Småfolk havde deres Grave. 
Men Ahikam, Sjafans Søn, holdt Hånden over Jeremias, så han ikke blev overgivet i Folkets Hånd og dræbt. 
