4 MOSEBOG.
31.
Og HERREN talede til Moses og sagde: 
“Skaf Israelitterne Hævn over Midjanitterne; så skal du samles til din Slægt!” 
Da talte Moses til Folket og sagde: “Udrust Mænd af eders Midte til Kamp, for at de kan falde over Midjan og fuldbyrde HERRENS Hævn på Midjan; 
1.000 Mand af hver af Israels Stammer skal I sende i Kamp!” 
Af Israels Tusinder udtoges da 1.000 af hver Stamme, i alt 12.000 Mand, rustede til Kamp. 
Og Moses sendte dem i kamp, 1.000 af hver Stamme, og sammen med dem Pinehas, Præsten Eleazars Søn, der medbragte de hellige Redskaber og Alarmtrompeterne. 
De drog så ud i kamp mod Midjanitterne, som HERREN havde pålagt Moses, og dræbte alle af Mandkøn; 
og foruden de andre, der blev slået ihjel, dræbte de også Midjans Konger, Evi, Rekem, Zur, Hur og Reba, Midjans fem Konger; også Bileam, Beors Søn, dræbte de med Sværdet. 
Og Israelitterne bortførte Midjanitternes kvinder og Børn som Krigsfanger, og alt deres Kvæg alle deres Hjorde og alt deres Gods tog de med som Bytte; 
og alle deres Byer på de beboede Steder og alle deres Teltlejre stak de Ild på. 
Og alt det røvede og hele Byttet, både Mennesker og Dyr, tog de med sig, 
og de bragte Fangerne, Byttet og det røvede til Moses og Præsten Eleazar og Israelitternes Menighed i Lejren på Moabs Sletter ved Jordan over for Jeriko. 
Men Moses, Præsten Eleazar og alle Menighedens Øverste gik dem i Møde uden for Lejren, 
og Moses blev vred på Hærens Førere, Tusindførerne og Hundredførerne, som kom tilbage fra Krigstoget. 
Og Moses sagde til dem: “Har I ladet alle Kvinder i Live? 
Det var jo dem, der efter Bileams Råd blev Årsag til, at Israelitterne var troløse mod HERREN i den Sag med Peor, så at Plagen ramte HERRENS Menighed. 
Dræb derfor alle Drengebørn og alle kvinder, der har kendt Mand og haft Samleje med Mænd; 
men alle Piger, der ikke har haft Samleje med Mænd, skal I lade i Live og beholde, 
Men selv skal I lejre eder uden for Lejren i syv Dage, enhver, som har dræbt nogen, og enhver, som har rørt ved en dræbt, og rense eder på den tredje og den syvende Dag, både I selv og eders Krigsfanger. 
Og enhver Klædning, enhver Læder ting, alt, hvad der er lavet af Gedehår, og alle Træredskaber skal I rense!” 
Og Præsten Eleazar sagde til Krigerne, der havde været med i Kampen: “Dette er det Lovbud, HERREN har givet Moses: 
Kun Guld, Sølv, kobber, Jern, Tin og Bly, 
alt, hvad der kan tåle Ild, skal I lade gå gennem Ild, så bliver det rent; dog må det renses med Renselsesvand. Men alt, hvad der ikke kan tåle Ild, skal I lade gå gennem Vand. 
Og eders klæder skal I tvætte på den syvende Dag, så bliver I rene og kan gå ind i Lejren.” 
Og HERREN talede til Moses og sagde: 
“Sammen med Præsten Eleazar og Overhovederne for Menighedens Fædrenehuse skal du opgøre det samlede Bytte, der er taget, både Mennesker og Dyr. 
Derefter skal du dele Byttet i to lige store Dele mellem dem, der har taget Del i Krigen og været i Kamp, og hele den øvrige Menighed. 
Derpå skal du udtage en Afgift til HERREN fra krigerne, der har været i Kamp, et Stykke af hver fem Hundrede, både af Mennesker, Hornkvæg, Æsler og Småkvæg; 
det skal du tage af den Halvdel, som tilfalder dem, og give Præsten Eleazar det som Offerydelse til HERREN. 
Men af den Halvdel, der tilfalder de andre Israelitter, skal du tage et Stykke af hver halvtredsindstyve, både af Mennesker, Hornkvæg, Æsler og Småkvæg, alt Kvæget, og give det til Levitterne, som tager Vare på, hvad der er at varetage ved HERRENS Bolig!” 
Da gjorde Moses og Præsten Eleazar, som HERREN havde pålagt Moses. 
Og det, de havde taget, det tiloversblevne af Byttet, som Krigsfolket havde gjort, udgjorde 675.000 Stykker Småkvæg, 
72.000 Stykker Hornkvæg, 
61.000 Æsler 
og 32.000 Mennesker, Kvinder, der ikke havde haft Samleje med Mænd. 
Den Halvdel, der tilfaldt dem, der havde været i Kamp, udgjorde altså et Tal af 337.500 Stykker Småkvæg, 
hvoraf Afgiften til HERREN udgjorde 675 Stykker Småkvæg, 
36.000 Stykker Hornkvæg, hvoraf 72 i Afgift til HERREN, 
30.500 Æsler, hvoraf til i Afgift til HERREN, 
og 16.000 Mennesker, hvoraf 32 i Afgift til HERREN. 
Og Moses overgav Afgiften, HERRENS Offerydelse, til Præsten Eleazar, som HERREN havde pålagt Moses. 
Og af den Halvdel, som tilfaldt de andre Israelitter, og som Moses havde taget som deres del fra de Mænd, der havde været i Kamp - 
denne Menighedens Halvdel udgjorde 337.500 Stykker Småkvæg, 
36.000 Stykker Hornkvæg, 
30.500 Æsler 
og 16.000 Mennesker - 
af den Halvdel, som tilfaldt de andre Israelitter, udtog Moses et Stykke for hver halvtredsindstyve, både af Mennesker og Kvæg, og gav dem til Levitterne, som tog Vare på, hvad der var at varetage ved HERRENS Bolig, som HERREN havde pålagt Moses. 
Da trådte Førerne for Hærens Afdelinger, Tusindførerne og Hundredførerne, hen til Moses 
og sagde til ham: “Dine Trælle har holdt Mandtal over de krigere, der stod under os; og der manglede ikke en eneste af os; 
derfor frembærer nu enhver af os som Offergave til HERREN, hvad han har taget af Guldsmykker, Armbånd, Spange, Fingerringe, Ørenringe og Halssmykker, for at skaffe os Soning for HERRENS Åsyn.” 
Moses og Præsten Eleazar modtog Guldet af dem, alskens med Kunst virkede Smykker; 
og alt Offerydelsesguldet, som de ydede HERREN, udgjorde 16.750 Sekel, hvilket Tusindførerne og Hundredførerne bragte som Gave. 
Krigerne havde taget Bytte hver for sig. 
Så modtog Moses og Præsten Eleazar Guldet af Tusindførerne og Hundredførerne og bragte det ind i Åbenbaringsteltet, for at det skulde bringe Israelitterne i Minde for HERRENS Åsyn. 
