SALME.
95.
Kom, lad os juble for HERREN, råbe af fryd for vor Frelses Klippe, 
møde med Tak for hans Åsyn, juble i Sang til hans Pris! 
Thi HERREN er en vældig Gud, en Konge stor over alle Guder; 
i hans Hånd er Jordens dybder, Bjergenes Tinder er hans; 
Havet er hans, han har skabt det, det tørre Land har hans Hænder dannet. 
Kom, lad os bøje os, kaste os ned, knæle for HERREN, vor Skaber! 
Thi han er vor Gud, og vi er det Folk, han vogter, den Hjord, han leder. Ak, lytted I dog i Dag til hans Røst: 
“Forhærder ej eders Hjerte som ved Meriba, som dengang ved Massa i Ørkenen, 
da eders Fædre fristede mig, prøved mig, skønt de havde set mit Værk. 
Jeg væmmedes fyrretyve År ved denne Slægt, og jeg sagde: Det er et Folk med vildfarne Hjerter, de kender ej mine Veje. 
Så svor jeg da i min Vrede: De skal ikke gå ind til min Hvile!” 
