SALME.
103.
Af David. Min Sjæl, lov Herren, og alt i mig love hans hellige navn! 
Min Sjæl, lov HERREN, og glem ikke alle hans Velgerninger! 
Han, som tilgiver alle dine Misgerninger og læger alle dine Sygdomme, 
han, som udløser dit Liv fra Graven og kroner dig med Miskundhed og Barmhjertighed, 
han, som mætter din Sjæl med godt, så du bliver ung igen som Ørnen! 
HERREN øver Retfærdighed og Ret mod alle fortrykte. 
Han lod Moses se sine Veje, Israels Børn sine Gerninger; 
barmhjertig og nådig er HERREN, langmodig og rig på Miskundhed; 
han går ikke bestandig i Rette, gemmer ej evigt på Vrede; 
han handled ej med os efter vore Synder, gengældte os ikke efter vor Brøde. 
Men så højt som Himlen er over Jorden, er hans Miskundhed stor over dem, der frygter ham. 
Så langt som Østen er fra Vesten, har han fjernet vore Synder fra os. 
Som en Fader forbarmer sig over sine Børn, forbarmer HERREN sig over dem, der frygter ham. 
Thi han kender vor Skabning, han kommer i Hu, vi er Støv; 
som Græs er Menneskets dage, han blomstrer som Markens Blomster; 
når et Vejr farer over ham, er han ej mere, hans Sted får ham aldrig at se igen. 
Men HERRENS Miskundhed varer fra Evighed og til Evighed over dem, der frygter ham, og hans Retfærd til Børnenes Børn 
for dem, der holder hans Pagt og kommer hans Bud i Hu, så de gør derefter. 
HERREN har rejst sin Trone i Himlen, alt er hans Kongedømme underlagt. 
Lov HERREN, I hans Engle, I vældige i Kraft, som gør, hvad han byder, så snart I hører hans Røst. 
Lov HERREN, alle hans Hærskarer, hans Tjenere, som fuldbyrder hans Vilje. 
Lov HERREN, alt, hvad han skabte, på hvert eneste Sted i hans Rige! Min Sjæl, lov HERREN! 
