- ESAJAS
- <
- 4
- >

4
1 Syv Kvinder skal på hin Dag gribe fat i én Mand og sige: “Vi vil æde vort eget Brød og holde os selv med Klæder, blot vi må bære dit Navn. Tag Vanæren fra os!” 2 På hin Dag Bliver HERRENS spire til Fryd og Ære og Landets Frugt til Stolthed og Smykke for de undslupne i Israel. 3 Den, som er levnet i Zion og blevet tilovers i Jerusalem, skal kaldes hellig, enhver, der er indskrevet til Livet i Jerusalem, 4 når Herren får aftvættet Zions Døtres Smuds og bortskyllet Jerusalems Blodskyld fra dets Midte med Doms og Udrensnings Ånd. 5 Da skaber Herren over hvert et Sted på Zions Bjerg og over dets Festforsamlinger en Sky om Dagen og Røg med luende Ildskær om Natten; thi over alt, hvad herligt er, skal der være et Dække 6 og Ly til Skygge mod Hede og til Skærm og Skjul mod Skybrud og Regn.

- ESAJAS
- <
- 4
- >

© 1907, 1931 Det Danske Bibelselskab