JONAS
1
1 HERRENS Ord kom til Jonas, Amittajs Søn, således: 2 “Stå op og gå til Nineve, den store Stad, udråb over den, at deres Ondskab er kommet op for mit Åsyn.” 3 Men Jonas stod op for at fly fra HERRENS Åsyn til Tarsis. Han drog ned til Jafo*, og da han fandt et Skib, som skulde til Tarsis, betalte han, hvad Rejsen kostede, og gik om Bord for at sejle med til Tarsis bort fra HERRENS Åsyn. { [*Joppe. Ap. G. 9, 36.] } 4 Men HERREN lod et stærkt Vejr fare hen over Havet, og en stærk Storm rejste sig på Havet, så Skibet var ved at gå under. 5 Sømændene blev rædde og råbte hver til sin Gud, og de kastede alle Sager i Skibet over Bord for at lette det. Men Jonas var gået ned i det underste Skibsrum og lå i dyb Søvn dernede. 6 Skibsføreren gik da ned til ham og sagde: “Hvor kan du sove? Stå op og råb til din Gud! Måske vil Gud komme os i Hu, så vi ikke omkommer.” 7 Så sagde de til hverandre: “Kom, lad os kaste Lod for at få at vide, hvem der er Skyld i, at denne Ulykke er tilstødt os!” Og de kastede Lod, og Loddet ramte Jonas. 8 Da sagde de til ham: “Sig os, hvem der er Skyld i, at denne Ulykke er tilstødt os! Hvad er du, og hvor kommer du fra? Hvilket Land er du fra, og hvilket Folk hører du til?” 9 Han svarede: “Jeg er Hebræer, og jeg frygter HERREN, Himmelens Gud, som har skabt Havet og det tørre Land.” 10 Så grebes Mændene af stor Rædsel og sagde til ham: “Hvad har du gjort!” Thi de fik at vide, at han flyede fra HERRENS Åsyn; det sagde han dem. 11 Og de spurgte ham: “Hvad skal vi gøre med dig, så vi får Havet til at lægge sig? Thi det rejser sig mere og mere.” 12 Han svarede: “Tag og kast mig i Havet! Så får I det til at lægge sig; thi jeg ved, at jeg er Skyld i, at dette stærke Vejr er over eder.” 13 Mændene søgte nu at ro tilbage til Land, men kunde ikke, da Havet rejste sig mere og mere imod dem. 14 Så råbte de til HERREN: “Ak, HERRE! Lad os ikke omkomme for denne Mands Sjæls Skyld og lad ikke uskyldigt Blod komme over os; thi det er jo dig, HERRE, der har gjort, som du vilde.” 15 Derpå tog de Jonas og kastede ham i Havet, og straks lagde det sig. 16 Og Mændene grebes af stor Rædsel for HERREN, bragte ham et Slagtoffer og aflagde Løfter.