145
1 En Lovsang af David. Jeg vil ophøje dig, min Gud, min konge, evigt og alt love dit Navn. 2 Jeg vil love dig Dag efter Dag, evigt og altid prise dit Navn. 3 Stor og højlovet er HERREN, hans Storhed kan ikke ransages. 4 Slægt efter Slægt lovpriser dine Værker, forkynder dine vældige Gerninger. 5 De taler om din Højheds herlige Glans, jeg vil synge om dine Undere; 6 de taler om dine ræddelige Gerningers Vælde, om din Storhed vil jeg vidne; 7 de udbreder din rige Miskundheds Ry og synger med Fryd om din Retfærd. 8 Nådig og barmhjertig er HERREN, langmodig og rig på Miskundhed. 9 God er HERREN mod alle, hans Barmhjertighed er over alle hans Værker. 10 Dine Værker takker dig alle, HERRE, og dine fromme lover dig. 11 De forkynder dit Riges Ære og taler om din Vælde 12 for at kundgøre Menneskenes Børn din Vælde, dit Riges strålende Herlighed. 13 Dit Rige står i al Evighed, dit Herredømme varer fra Slægt til Slægt. (Trofast er HERREN i alle sine Ord og miskundelig i alle sine Gerninger)*. { [*medtaget efter den græske og syriske Oversættelse. Sl. 146, 10.] } 14 HERREN støtter alle, der falder, og rejser alle bøjede. 15 Alles Øjne bier på dig, du giver dem Føden i rette Tid; 16 du åbner din Hånd og mætter alt, hvad der lever, med hvad det ønsker. 17 Retfærdig er HERREN på alle sine Veje, miskundelig i alle sine Gerninger. 18 Nær er HERREN hos alle, som kalder, hos alle, som kalder på ham i Sandhed. 19 Han gør, hvad de, der frygter ham, ønsker, hører deres Råb og frelser dem, 20 HERREN vogter alle, der elsker ham, men alle de gudløse sletter han ud. 21 Min Mund skal udsige HERRENS Pris, alt Kød skal love hans hellige Navn evigt og altid.