21
1 David kom derpå til Præsten Ahimelek i Nob. Ahimelek kom ængstelig David i Møde og sagde til ham: “Hvorfor er du alene og har ingen med dig?” 2 David svarede Præsten Ahimelek: “Kongen overdrog mig et Ærinde og sagde til mig: Ingen må vide noget om det Ærinde, jeg sender dig ud i og overdrager dig! Derfor har jeg sat Folkene Stævne på et aftalt Sted. 3 Men hvis du har fem Brød ved Hånden, så giv mig dem, eller hvad du har!” 4 Præsten svarede David: “Jeg har intet almindeligt Brød ved Hånden, kun helligt Brød; Folkene har da vel holdt sig fra Kvinder?” 5 David svarede Præsten: “Ja visselig, vi har været afskåret fra Omgang med Kvinder i flere Dage. Da jeg drog ud, var Folkenes Legemer rene, skønt det var en dagligdags Rejse; hvor meget mere må de da i Dag være rene på Legemet!” 6 Præsten gav ham da det hellige Brød; thi der var ikke andet Brød der end Skuebrødene, som tages bort fra deres Plads for HERRENS Åsyn, samtidig med at der lægges frisk Brød i Stedet. 7 Men den Dag var en Mand af Sauls Folk lukket inde der for HERRENS Åsyn, en Edomit ved Navn Doeg, den øverste af Sauls Hyrder. 8 David spurgte derpå Ahimelek: “Har du ikke et Spyd eller et Sværd ved Hånden her? Thi hverken mit Sværd eller mine andre Våben fik jeg med, da Kongens Ærinde havde Hast.” 9 Præsten svarede: “Det Sværd, som tilhørte Filisteren Goliat, ham, som du dræbte i Terebintedalen, er her, hyllet i en Kappe bag Efoden. Vil du have det, så tag det! Thi her er intet andet!” Da sagde David: “Dets Lige findes ikke; giv mig det!” 10 Derpå brød David op og flygtede samme Dag for Saul, og han kom til Kong Akisj af Gat. 11 Men Akisj' Folk sagde til ham: “Er det ikke David, Landets Konge, er det ikke ham, om hvem man sang under Dans: Saul slog sine Tusinder, men David sine Titusinder!” 12 Disse Ord gav David Agt på, og han grebes af stor Frygt for Kong Akisj af Gat; 13 derfor lod han afsindig overfor dem og rasede imellem Hænderne på dem, idet han trommede på Portfløjene og lod sit Spyt flyde ned i Skægget. 14 Da sagde Akisj til sine Folk: “I kan da se, at Manden er gal; hvorfor bringer I ham til mig? 15 Har jeg ikke gale Mennesker nok, siden I bringer mig ham til at plage mig med sin Galskab? Skal han komme i mit Hus?”