\NormalFont\ShortTitle{Žalmy}

{\MT Žalmy



\par }\PsalmChap{1}{\PP \VerseOne{1}Blahoslavený ten muž, kterýž nechodí po radě bezbožných, a na cestě hříšníků nestojí, a na stolici posměvačů nesedá.

\VS{2}Ale v zákoně Hospodinově jest líbost jeho, a v zákoně jeho přemýšlí dnem i nocí.

\VS{3}Nebo bude jako strom štípený při tekutých vodách, kterýž ovoce své vydává časem svým, jehožto list nevadne, a cožkoli činiti bude, šťastně mu se povede.

\VS{4}Ne takť budou bezbožní, ale jako plevy, kteréž rozmítá vítr.

\VS{5}A protož neostojí bezbožní na soudu, ani hříšníci v shromáždění spravedlivých.

\VS{6}Neboť zná Hospodin cestu spravedlivých, ale cesta bezbožných zahyne.




\par }\PsalmChap{2}{\PP \VerseOne{1}Proč se bouří národové, a lidé daremné věci přemyšlují?

\VS{2}Sstupují se králové zemští, a knížata se spolu radí proti Hospodinu, a proti pomazanému jeho,

\VS{3}Říkajíce: Roztrhejme svazky jejich, a zavrzme od sebe provazy jejich.

\VS{4}Ale ten, jenž přebývá v nebesích, směje se, Pán posmívá se jim.

\VS{5}Tehdáž mluviti bude k nim v hněvě svém, a v prchlivosti své předěsí je, řka:

\VS{6}Jáť jsem ustanovil krále svého nad Sionem, horou svatou mou.

\VS{7}Vypravovati budu úsudek. Hospodin řekl ke mně: Syn můj ty jsi, já dnes zplodil jsem tě.

\VS{8}Požádej mne, a dámť národy, dědictví tvé, a končiny země, vládařství tvé.

\VS{9}Roztlučeš je prutem železným, a jako nádobu hrnčířskou roztříštíš je.

\VS{10}A protož, králové, nyní srozumějte, vyučujte se, soudcové zemští.

\VS{11}Služte Hospodinu v bázni, a veselte se s třesením.

\VS{12}Líbejte syna, aby se nerozhněval, a zhynuli byste na cestě, jakž by se jen málo zapálil hněv jeho. Blahoslavení jsou všickni, kteříž doufají v něho.




\par }\PsalmChap{3}{\PP \VerseOne{1}Žalm Davidův, když utíkal před Absolonem synem svým.

\VS{2}Hospodine, jakť jsou mnozí nepřátelé moji! Mnozí povstávají proti mně.

\VS{3}Mnozí mluví o duši mé: Nemáť tento žádné pomoci v Bohu.

\VS{4}Ale ty, Hospodine, jsi štítem vůkol mne, slávou mou, a kterýž povyšuješ hlavy mé.

\VS{5}Hlasem svým volal jsem k Hospodinu, a vyslyšel mne s hory svaté své. Sélah.

\VS{6}Já jsem lehl, a spal jsem, i zas procítil; nebo mne zdržoval Hospodin.

\VS{7}Nebuduť se báti mnoha tisíců lidí, kteříž se vůkol kladou proti mně.

\VS{8}Povstaniž, Hospodine, zachovej mne, Bože můj, kterýž jsi zbil všech nepřátel mých líce, a zuby bezbožníků zvyrážel.

\VS{9}Tvéť, ó Hospodine, jest spasení, a nad lidem tvým požehnání tvé. Sélah.




\par }\PsalmChap{4}{\PP \VerseOne{1}Přednímu zpěváku na neginot, žalm Davidův.

\VS{2}Když volám, vyslyš mne, Bože spravedlnosti mé. Ty jsi mi v úzkosti prostranství způsoboval, smiluj se nade mnou, a vyslyš modlitbu mou.

\VS{3}Synové lidští, dokudž sláva má v potupě bude? Dlouho-liž marnost milovati a lži hledati budete? Sélah.

\VS{4}Vězte, žeť jest oddělil Hospodin sobě milého. Vyslyšíť mne Hospodin, když k němu volati budu.

\VS{5}Uleknětež se a nehřešte, přemyšlujte o tom v srdci svém, na ložci svém, a umlkněte. Sélah.

\VS{6}Obětujte oběti spravedlnosti, a doufejte v Hospodina.

\VS{7}Mnozí říkají: Ó bychom viděti mohli dobré věci. Hospodine, pozdvihni nad námi jasného oblíčeje svého,

\VS{8}I způsobíš radost v srdci mém větší, než oni mívají, když obilé a víno jejich se obrodí.

\VS{9}Jáť u pokoji i lehnu i spáti budu; nebo ty, Hospodine, sám způsobíš mi bydlení bezpečné.




\par }\PsalmChap{5}{\PP \VerseOne{1}Přednímu zpěváku na nechilot, žalm Davidův.

\VS{2}Slova má slyš, Hospodine, porozuměj tužebnému úpění mému.

\VS{3}Pozoruj hlasu volání mého, králi můj a Bože můj; nebo se tobě modlím.

\VS{4}Hospodine, v jitře vyslyšíš hlas můj, v jitře předložím tobě žádost, a šetřiti budu.

\VS{5}Nebo ty, ó Bože silný, neoblibuješ bezbožnosti, nemá místa u tebe nešlechetník.

\VS{6}Neostojí blázniví před očima tvýma, v nenávisti máš všecky činitele nepravosti.

\VS{7}Zatratíš mluvící lež. Èlověka ukrutného a lstivého v ohavnosti má Hospodin.

\VS{8}Já pak ve množství milosrdenství tvého vejdu do domu tvého, klaněti se budu k svatému chrámu tvému v bázni tvé.

\VS{9}Hospodine, proveď mne v spravedlnosti své, pro ty, jenž mne střehou; spravuj přede mnou cestu svou.

\VS{10}Neboť není v ústech jejich žádné upřímnosti, vnitřnosti jejich plné nešlechetnosti, hrob otevřený hrdlo jejich, jazykem svým lahodně mluví.

\VS{11}Zkaz je, ó Bože, nechať padnou od rad svých; pro množství nešlechetností jejich rozptyl je, poněvadž odporní jsou tobě.

\VS{12}A ať se všickni v tě doufající radují, na věky ať plésají, když je zastírati budeš; ať se v tobě veselí, kteřížkoli milují jméno tvé.

\VS{13}Nebo ty, Hospodine, požehnáš spravedlivému, a jako štítem přívětivostí svou vůkol zastřeš jej.




\par }\PsalmChap{6}{\PP \VerseOne{1}Přednímu kantoru na neginot, k nízkému zpěvu, žalm Davidův.

\VS{2}Hospodine, netresci mne v hněvě svém, ani v prchlivosti své kárej mne.

\VS{3}Smiluj se nade mnou, Hospodine, neboť jsem zemdlený; uzdrav mne, Hospodine, nebo ztrnuly kosti mé.

\VS{4}Ano i duše má předěšena jest náramně, ty pak, Hospodine, až dokavad?

\VS{5}Navratiž se, Hospodine, a vytrhni duši mou; spomoz mi pro milosrdenství své.

\VS{6}Nebo mrtví nezpomínají na tebe, a v hrobě kdo tě bude oslavovati?

\VS{7}Ustávám v úpění svém, ložce své každé noci svlažuji, slzami svými postel svou smáčím.

\VS{8}Sškvrkla se zámutkem tvář má, sstarala se příčinou všech nepřátel mých.

\VS{9}Odstuptež ode mne všickni činitelé nepravosti; neboť jest vyslyšel Hospodin hlas pláče mého.

\VS{10}Vyslyšel Hospodin pokornou modlitbu mou, Hospodin modlitbu mou přijal.

\VS{11}Nechažť se zastydí a předěsí zřejmě všickni nepřátelé moji, nechažť jsou zpět obráceni a rychle zahanbeni.




\par }\PsalmChap{7}{\PP \VerseOne{1}Osvědčení neviny Davidovy, o čemž zpíval Hospodinu z příčiny slov Chusi syna Jeminova.

\VS{2}Hospodine Bože můj, v toběť doufám, vysvoboď mne ode všech protivníků mých, a vytrhni mne,

\VS{3}Aby neuchvátil jako lev duše mé, a neroztrhal, když by nebyl, kdo by vysvobodil.

\VS{4}Hospodine Bože můj, učinil-li jsem to, jest-li nepravost při mně,

\VS{5}Èinil-li jsem zle tomu, kdož se ke mně pokojně choval, (nýbrž spomáhal jsem protivícímu se mi bez příčiny),

\VS{6}Nechať stihá nepřítel duši mou, i popadne, a pošlapá na zemi život můj, a slávu mou v prach uvede. Sélah.

\VS{7}Povstaň, Hospodine, v hněvě svém, vyvyš se proti vzteklostem mých nepřátel, a prociť ke mně, nebo jsi soud nařídil.

\VS{8}I shrne se k tobě shromáždění lidí; pro ně tedy u výsost navrať se zase.

\VS{9}Hospodin souditi bude lidi. Sudiž mne, Hospodine, podlé spravedlnosti mé, a podlé nevinnosti mé, kteráž při mně jest.

\VS{10}Ó by již k skončení přišla nešlechetnost bezbožných, spravedlivého pak abys utvrdil ty, kterýž zkušuješ srdce a ledví, Bože spravedlivý.

\VS{11}Bůh jest štít můj, kterýž spaseny činí upřímé srdcem.

\VS{12}Bůh jest soudce spravedlivý, Bůh silný hněvá se na bezbožného každý den.

\VS{13}Neobrátí-li se, naostříť meč svůj; lučiště své natáhl, a naměřil je.

\VS{14}Připravil sobě i zbroj smrtelnou, střely své proti škůdcím přistrojil.

\VS{15}Aj, rodí nepravost; nebo počav těžkou bolest, urodí lež.

\VS{16}Jámu kopal, i vykopal ji, ale padne do dolu, kterýž přistrojil.

\VS{17}Obrátíť se usilování jeho na hlavu jeho, a na vrch hlavy jeho nepravost jeho sstoupí.

\VS{18}Slaviti budu Hospodina podlé spravedlnosti jeho, a žalmy zpívati jménu Hospodina nejvyššího.




\par }\PsalmChap{8}{\PP \VerseOne{1}Přednímu zpěváku na gittejský nástroj, žalm Davidův.

\VS{2}Hospodine Pane náš, jak důstojné jest jméno tvé na vší zemi! Nebo jsi vyvýšil slávu svou nad nebesa.

\VS{3}Z úst nemluvňátek a těch, jenž prsí požívají, mocně dokazuješ síly z příčiny svých nepřátel, abys přítrž učinil protivníku a vymstívajícímu se.

\VS{4}Když spatřuji nebesa tvá, dílo prstů tvých, měsíc a hvězdy, kteréž jsi tak upevnil, říkám:

\VS{5}Co jest člověk, že jsi naň pamětliv, a syn člověka, že jej navštěvuješ?

\VS{6}Nebo učinil jsi ho málo menšího andělů, slávou a ctí korunoval jsi jej.

\VS{7}Pánem jsi ho učinil nad dílem rukou svých, všecko jsi podložil pod nohy jeho:

\VS{8}Ovce i voly všecky, také i zvěř polní,

\VS{9}Ptactvo nebeské, i ryby mořské, a cožkoli chodí stezkami mořskými.

\VS{10}Hospodine Pane náš, jak důstojné jest jméno tvé na vší zemi!




\par }\PsalmChap{9}{\PP \VerseOne{1}Přednímu zpěváku na al mutlabben, žalm Davidův.

\VS{2}Oslavovati tě budu, Hospodine, celým srdcem svým, vypravovati budu všecky divné skutky tvé.

\VS{3}Radovati a veseliti se budu v tobě, žalmy zpívati budu jménu tvému, ó Nejvyšší,

\VS{4}Proto že nepřátelé moji jsou nazpět obráceni, že klesli, a zahynuli od tváři tvé.

\VS{5}Nebo jsi vyvedl soud můj a při mou, posadils se na stolici soudce spravedlivý.

\VS{6}Ohromil jsi národy, zatratils bezbožníka, jméno jejich vyhladil jsi na věčné věky.

\VS{7}Ó nepříteli, již-li jsou dokonány zhouby tvé na věky? Již-li jsi města podvrátil? Zahynula památka jejich s nimi.

\VS{8}Ale Hospodin na věky kraluje, připravil k soudu trůn svůj.

\VS{9}Onť soudí sám okršlek v spravedlnosti, a výpověd činí národům v pravosti.

\VS{10}Hospodin zajisté jest útočiště chudého, útočiště v čas ssoužení.

\VS{11}I budou v tebe doufati, kteříž znají jméno tvé; nebo neopouštíš hledajících tě, Hospodine.

\VS{12}Žalmy zpívejte Hospodinu, přebývajícímu na Sionu, zvěstujte mezi národy skutky jeho.

\VS{13}Nebo on vyhledává krve, rozpomíná se na ni, aniž se zapomíná na křik utištěných.

\VS{14}Smiluj se nade mnou, Hospodine, viz ssoužení mé od těch, kteříž mne nenávidí, ty, kterýž mne vyzdvihuješ z bran smrti,

\VS{15}Abych vypravoval všecky chvály tvé v branách dcery Sionské, a veselil se v spasení tvém.

\VS{16}Pohříženiť jsou národové v jámě, kterouž udělali; v osídle, kteréž polékli, uvázla noha jejich.

\VS{17}Přišelť jest v známost Hospodin, pomstu učiniv; v díle rukou svých zapletl se bezbožník. Higgaion Sélah.

\VS{18}Obráceni buďte bezbožníci do pekla, všickni národové, kteříž se zapomínají nad Bohem.

\VS{19}Neboť nebude dán chudý u věčné zapomenutí; očekávání ssoužených nezahyneť na věky.

\VS{20}Povstaniž, Hospodine, ať se nesilí člověk; národové buďte souzeni před tebou.

\VS{21}Pusť na ně strach, ó Hospodine, ať tomu porozumějí národové, že smrtelní jsou. Sélah.




\par }\PsalmChap{10}{\PP \VerseOne{1}Proč, ó Hospodine, stojíš zdaleka, a skrýváš se v čas ssoužení?

\VS{2}Z pychu bezbožník protivenství činí chudému. Ó by jati byli v zlých radách, kteréž vymýšlejí.

\VS{3}Neboť se honosí bezbožník v líbostech života svého, a lakomý sobě pochlebuje, a Hospodina popouzí.

\VS{4}Bezbožník pro pýchu, kterouž na sobě prokazuje, nedbá na nic; všecka myšlení jeho jsou, že není Boha.

\VS{5}Dobře mu se daří na cestách jeho všelikého času, soudové tvoji vzdáleni jsou od něho, i na všecky nepřátely své fouká,

\VS{6}Říkaje v srdci svém: Nepohnuť se od národu až do pronárodu, nebo nebojím se zlého.

\VS{7}Ústa jeho plná jsou zlořečenství, i chytrosti a lsti; pod jazykem jeho trápení a starost.

\VS{8}Sedí v zálohách ve vsech a v skrýších, aby zamordoval nevinného; očima svýma po chudém špehuje.

\VS{9}Èíhá v skrytě jako lev v jeskyni své, číhá, aby pochytil chudého, uchvacujeť jej, a táhne pod sítku svou.

\VS{10}Připadá a stuluje se, dokudž by nevpadlo v silné pazoury jeho shromáždění chudých.

\VS{11}Říká v srdci svém: Zapomenulť jest Bůh silný, skryl tvář svou, nepohledíť na věky.

\VS{12}Povstaniž, Hospodine Bože silný, vznes ruku svou, nezapomínejž se nad chudými.

\VS{13}Proč má bezbožník Boha popouzeti, říkaje v srdci svém, že toho vyhledávati nebudeš?

\VS{14}Díváš se do času, nebo ty nátisk a bolest spatřuješ, abys jim odplatil rukou svou; na tebeť se spouští chudý, sirotku ty jsi spomocník.

\VS{15}Potři rámě bezbožného, a vyhledej nepravosti zlostného, tak aby neostál.

\VS{16}Hospodin jest králem věčných věků, národové z země své hynou.

\VS{17}Žádost ponížených vyslýcháš, Hospodine, utvrzuješ srdce jejich, ucha svého k nim nakloňuješ,

\VS{18}Abys soud činil sirotku a ssouženému, tak aby jich nessužoval více člověk bídný a zemský.




\par }\PsalmChap{11}{\PP \VerseOne{1}Přednímu zpěváku, žalm Davidův. Hospodina doufám, kterakž tedy říkáte duši mé: Uleť s hory své jako ptáče?

\VS{2}Nebo aj, bezbožníci napínají lučiště, přikládají šípy své na tětivo, aby stříleli skrytě na upřímé srdcem.

\VS{3}Ale těmi usilováními zkaženi budou; nebo spravedlivý co učinil?

\VS{4}Hospodin jest v chrámě svatém svém, trůn Hospodinův v nebi jest; oči jeho hledí, víčka jeho zkušují synů lidských.

\VS{5}Hospodin zkušuje spravedlivého, bezbožníka pak a milujícího nepravost nenávidí duše jeho.

\VS{6}Dštíti bude na bezbožníky uhlím řeřavým, ohněm a sirou, a duch vichřice bude částka kalicha jejich.

\VS{7}Nebo Hospodin spravedlivý jest, spravedlnost miluje, na upřímého oči jeho patří.




\par }\PsalmChap{12}{\PP \VerseOne{1}Přednímu kantoru k nízkému zpěvu, žalm Davidův.

\VS{2}Spomoz, ó Hospodine; nebo se již nenalézá milosrdného, a vyhynuli věrní z synů lidských.

\VS{3}Lež mluví jeden každý s bližním svým, rty úlisnými z srdce dvojitého řeči vynášejí.

\VS{4}Ó by vyplénil Hospodin všeliké rty úlisné, a jazyk velikomluvný,

\VS{5}Kteříž říkají: Jazykem svým přemůžeme, mámeť ústa svá s sebou, kdo jest pánem naším?

\VS{6}Pro zhoubu chudých, pro úpění nuzných jižť povstanu, praví Hospodin, v bezpečnosti postavím toho, na nějž polečeno bylo.

\VS{7}Výmluvnosti Hospodinovy jsou výmluvnosti čisté, jako stříbro v hliněné peci přehnané a sedmkrát zprubované.

\VS{8}Ty, Hospodine, jim spomáhati budeš, a ostříhati každého od národu tohoto až na věky.

\VS{9}Vůkol a vůkol bezbožní se protulují, když takoví ničemní vyvýšeni bývají mezi syny lidskými.




\par }\PsalmChap{13}{\PP \VerseOne{1}Přednímu zpěváku, žalm Davidův.

\VS{2}Až dokud, Hospodine? Což se na věky zapomeneš na mne? Dokudž tvář svou skrývati budeš přede mnou?

\VS{3}Dokud rady vyhledávati budu v mysli své, a den ode dne svírati se v srdci svém? Až dokud se zpínati bude nepřítel můj nade mnou?

\VS{4}Vzhlédni, vyslyš mne, Hospodine Bože můj, osvěť oči mé, abych neusnul snem smrti,

\VS{5}A aby neřekl nepřítel můj: Svítězil jsem nad ním, a nepřátelé moji aby neplésali, jestliže bych se poklesl.

\VS{6}Jáť zajisté v milosrdenství tvém doufám, plésati bude srdce mé v spasení tvém; zpívati budu Hospodinu, že jest mi tak dobře učinil.




\par }\PsalmChap{14}{\PP \VerseOne{1}Přednímu zpěváku, píseň Davidova. Říká blázen v srdci svém: Není Boha. Porušeni jsou, a ohavní v snažnostech; není, kdo by činil dobré.

\VS{2}Hospodin s nebe popatřil na syny lidské, aby viděl, byl-li by kdo rozumný a hledající Boha.

\VS{3}Všickni se odvrátili, napořád neužiteční učiněni jsou; není, kdo by činil dobré, není ani jednoho.

\VS{4}Zdaliž nevědí všickni činitelé nepravosti, že zžírají lid můj, jako by chléb jedli? Hospodina pak nevzývají.

\VS{5}Tehdáž se náramně strašiti budou; nebo Bůh jest v rodině spravedlivého.

\VS{6}Radu chudého potupujete, ale Hospodin jest naděje jeho.

\VS{7}Ó by z Siona dáno bylo spasení Izraelovi. Když Hospodin zase přivede zajaté lidu svého, plésati bude Jákob, a veseliti se Izrael.




\par }\PsalmChap{15}{\PP \VerseOne{1}Žalm Davidův. Hospodine, kdo bude přebývati v stánku tvém? Kdo bydliti bude na hoře svaté tvé?

\VS{2}Ten, kdož chodí v upřímnosti, a činí spravedlnost, a mluví pravdu z srdce svého.

\VS{3}Kdož neutrhá jazykem svým, bližnímu svému nečiní zlého, a potupy neuvodí na bližního svého.

\VS{4}Ten, před jehož očima v nevážnosti jest zavržený, v poctivosti pak bojící se Hospodina; a přisáhl-li by i se škodou, však toho nemění.

\VS{5}Kdož peněz svých nedává na lichvu, a daru proti nevinnému nebéře. Kdož tyto věci činí, nepohneť se na věky.




\par }\PsalmChap{16}{\PP \VerseOne{1}Zlatý zpěv Davidův. Ostříhej mne, Bože silný, neboť v tebe doufám.

\VS{2}Rciž, duše má, Hospodinu: Ty jsi Pán můj, dobrota má nic tobě neprospěje.

\VS{3}Ale svatým, kteříž jsou na zemi, a znamenitým, v nichž všecka líbost má.

\VS{4}Rozmnožují bolesti své ti, kteříž k cizímu bohu chvátají; neokusím obětí jejich ze krve, aniž vezmu jména jejich ve rty své.

\VS{5}Hospodin jest částka dílu mého a kalicha mého; ty zdržuješ los můj.

\VS{6}Provazcové padli mi na místech veselých, a dědictví rozkošné dostalo se mi.

\VS{7}Dobrořečiti budu Hospodinu, kterýž mi radí; nebo i v noci vyučují mne ledví má.

\VS{8}Představuji Hospodina před oblíčej svůj vždycky, a kdyžť jest mi po pravici, nikoli se nepohnu.

\VS{9}Z té příčiny rozveselilo se srdce mé, a zplésala sláva má, ano i tělo mé v bezpečnosti přebývati bude.

\VS{10}Nebo nenecháš duše mé v pekle, aniž dopustíš svatému svému viděti porušení.

\VS{11}Známou učiníš mi cestu života; sytost hojného veselí jest před oblíčejem tvým, a dokonalé utěšení po pravici tvé až na věky.




\par }\PsalmChap{17}{\PP \VerseOne{1}Modlitba Davidova. Vyslyš, Hospodine, spravedlnost, a pozoruj volání mého; nakloň uší k modlitbě mé, kteráž jest beze vší rtů ošemetnosti.

\VS{2}Od tváři tvé vyjdiž soud můj, oči tvé nechať patří na upřímnost.

\VS{3}Zkusils srdce mého, navštívils je v noci; ohněm jsi mne zpruboval, aniž jsi co shledal; to, což myslím, nepředstihá úst mých.

\VS{4}Z strany pak skutků lidských, já podlé slova rtů tvých vystříhal jsem se stezky zhoubce.

\VS{5}Zdržuj kroky mé na cestách svých, aby se neuchylovaly nohy mé.

\VS{6}Já volám k tobě, nebo vyslýcháš mne, ó Bože silný; nakloň ke mně ucha svého, a slyš řeč mou.

\VS{7}Prokaž milosrdenství svá, naději majících ochránce před těmi, kteříž povstávají proti pravici tvé.

\VS{8}Ostříhej mne jako zřítelnice oka, v stínu křídel svých skrej mne,

\VS{9}Od tváři bezbožných těch, kteříž mne hubí, od nepřátel mých úhlavních obkličujících mne,

\VS{10}Kteříž tukem svým zarostli, mluví pyšně ústy svými.

\VS{11}Jižť i kroky naše předstihají, oči své obrácené mají, aby nás porazili na zem.

\VS{12}Každý z nich podoben jest lvu žádostivému loupeže, a lvíčeti sedícímu v skrýši.

\VS{13}Povstaniž, Hospodine, předejdi tváři jeho, sehni jej, a vytrhni duši mou od bezbožníka mečem svým,

\VS{14}Rukou svou od lidí, ó Hospodine, od lidí světských, jichžto oddíl jest v tomto životě, a jejichž břicho ty z špižírny své naplňuješ. Èímž i synové jejich nasyceni bývají, a ostatků zanechávají maličkým svým.

\VS{15}Já pak v spravedlnosti spatřovati budu tvář tvou; nasycen budu obrazem tvým, když procítím.




\par }\PsalmChap{18}{\PP \VerseOne{1}Přednímu zpěváku, služebníka Hospodinova Davida, kterýž mluvil Hospodinu slova písně této v ten den, v němž ho vysvobodil Hospodin z ruky všech nepřátel jeho i z ruky Saulovy, a řekl:

\VS{2}Z vnitřnosti srdce miluji tě, Hospodine, sílo má.

\VS{3}Hospodin skála má a hrad můj, i vysvoboditel můj, Bůh silný můj, skála má, v němž naději skládám, štít můj a roh spasení mého, mé útočiště.

\VS{4}Chvály hodného vzýval jsem Hospodina, a od nepřátel svých byl jsem vyproštěn.

\VS{5}Obklíčilyť mne byly bolesti smrti, a proudové nešlechetných předěsili mne.

\VS{6}Bylyť jsou mne obklíčily bolesti hrobu, osídla smrti zachvátila mne.

\VS{7}V úzkosti své vzýval jsem Hospodina, a k Bohu svému volal jsem, i vyslyšel z chrámu svého hlas můj, a volání mé před oblíčejem jeho přišlo v uši jeho.

\VS{8}Tehdy pohnula se a zatřásla země, základové hor pohnuli se, a třásli se pro rozhněvání jeho.

\VS{9}Dým vystupoval z chřípí jeho, a oheň zžírající z úst jeho, od něhož se uhlí rozpálilo.

\VS{10}Nakloniv nebes, sstoupil, a mrákota byla pod nohami jeho.

\VS{11}A sedě na cherubínu, letěl, letěl na peří větrovém.

\VS{12}Udělal sobě z temností skrýši, vůkol sebe stánek svůj z temných vod a hustých oblaků.

\VS{13}Od blesku před ním oblakové jeho rozehnáni jsou, krupobití i uhlí řeřavé.

\VS{14}I hřímal na nebi Hospodin, a Nejvyšší vydal zvuk svůj, i krupobití a uhlí řeřavé.

\VS{15}Vystřelil i střely své, a rozptýlil je, a blýskáním častým porazil je.

\VS{16}I ukázaly se hlubiny vod, a odkryti jsou základové okršlku pro žehrání tvé, Hospodine, pro dchnutí větru chřípí tvých.

\VS{17}Poslav s výsosti, uchopil mne, vytáhl mne z velikých vod.

\VS{18}Vytrhl mne od nepřítele mého silného, a od těch, kteříž mne nenáviděli, ačkoli silnější mne byli.

\VS{19}Předstihliť jsou mne byli v den trápení mého, ale Hospodin byl mi podpora.

\VS{20}Kterýž vyvedl mne na prostranno, vytrhl mne, nebo mne sobě oblíbil.

\VS{21}Odplatil mi Hospodin podlé spravedlnosti mé, podlé čistoty rukou mých nahradil mi.

\VS{22}Nebo jsem ostříhal cest Hospodinových, aniž jsem se bezbožně strhl Boha svého.

\VS{23}Všickni zajisté soudové jeho jsou přede mnou, a ustanovení jeho neodložil jsem od sebe.

\VS{24}Nýbrž upřímě choval jsem se k němu, a vystříhal jsem se nepravosti své.

\VS{25}Protož odplatil mi Hospodin podlé spravedlnosti mé, podlé čistoty rukou mých, kteráž jest před očima jeho.

\VS{26}Ty, Pane, s milosrdným milosrdně nakládáš, a k člověku upřímému upřímě se máš.

\VS{27}K sprostnému sprostně se ukazuješ, a s převráceným převráceně zacházíš.

\VS{28}Lid pak ssoužený vysvobozuješ, a oči vysoké snižuješ.

\VS{29}Ty zajisté rozsvěcuješ svíci mou; Hospodin Bůh můj osvěcuje temnosti mé.

\VS{30}Nebo v tobě proběhl jsem vojsko, a v Bohu svém přeskočil jsem i zed.

\VS{31}Boha tohoto silného cesta jest dokonalá, výmluvnosti Hospodinovy jsou přečištěné, onť jest štít všech, kteříž v něho doufají.

\VS{32}Nebo kdo jest Bohem kromě Hospodina, a kdo skalou kromě Boha našeho?

\VS{33}Ten Bůh silný přepasuje mne udatností, a činí dokonalou cestu mou.

\VS{34}Èiní nohy mé jako laní, a na vysokostech mých postavuje mne.

\VS{35}Učí ruce mé boji, tak že lámi i lučiště ocelivé rukama svýma.

\VS{36}Tys mi také dodal štítu spasení svého, a pravice tvá podpírala mne, a dobrotivost tvá mne zvelebila.

\VS{37}Rozšířil jsi krokům mým místo pode mnou, a nepodvrtly se nohy mé.

\VS{38}Honil jsem nepřátely své, a postihl jsem je, aniž jsem se navrátil, až jsem je vyhubil.

\VS{39}Tak jsem je zranil, že nemohli povstati, padše pod nohy mé.

\VS{40}Ty jsi zajisté mne přepásal udatností k boji, povstávající proti mně sehnul jsi pode mne.

\VS{41}Nýbrž dals mi šíji nepřátel mých, abych ty, kteříž mne nenáviděli, vyplénil.

\VS{42}Volaliť jsou, ale nebylo spomocníka k Hospodinu, ale nevyslyšel jich.

\VS{43}I potřel jsem je jako prach u povětří, jako bláto na ulicích rozšlapal jsem je.

\VS{44}Ty jsi mne vyprostil z různic lidu, a postavils mne v hlavu národům; lid, kteréhož jsem neznal, sloužil mi.

\VS{45}Jakž jen zaslechli, uposlechli mne, cizozemci lhali mi.

\VS{46}Cizozemci svadli a třásli se v ohradách svých.

\VS{47}Živť jest Hospodin, a požehnaná skála má; protož buď vyvyšován Bůh spasení mého,

\VS{48}Bůh silný, kterýž mi pomsty poroučí, a podmaňuje mi lidi.

\VS{49}Ty jsi vysvoboditel můj z moci nepřátel mých, také i nad povstávající proti mně vyvýšils mne, a od člověka ukrutného vyprostils mne.

\VS{50}A protož chváliti tě budu mezi národy, ó Hospodine, a jménu tvému žalmy prozpěvovati,

\VS{51}Kterýž tak důstojně vysvobozuješ krále svého, a činíš milosrdenství pomazanému svému Davidovi, i semeni jeho až na věky.




\par }\PsalmChap{19}{\PP \VerseOne{1}Přednímu z kantorů, žalm Davidův.

\VS{2}Nebesa vypravují slávu Boha silného, a dílo rukou jeho obloha zvěstuje.

\VS{3}Den po dni vynáší řeč, a noc po noci ukazuje umění.

\VS{4}Neníť řeči ani slov, kdež by nemohl slyšán býti hlas jejich.

\VS{5}Po vší zemi rozchází se zpráva jejich, a až do končin okršlku slova jich, slunci pak rozbil stánek na nich.

\VS{6}Kteréž jako ženich vychází z pokoje svého, veselí se jako udatný rek, cestou běžeti maje.

\VS{7}Od končin nebes východ jeho, a obcházení jeho až zase do končin jejich, a ničeho není, což by se ukryti mohlo před horkostí jeho.

\VS{8}Zákon Hospodinův jest dokonalý, očerstvující duši, Hospodinovo svědectví pravé, moudrost dávající neumělým.

\VS{9}Rozkazové Hospodinovi přímí, obveselující srdce, přikázaní Hospodinovo čisté, osvěcující oči.

\VS{10}Bázeň Hospodinova čistá, zůstávající na věky, soudové Hospodinovi praví, a k tomu i spravedliví.

\VS{11}Mnohem žádostivější jsou než zlato, a než mnoho ryzího zlata, sladší než med a stred z plástů.

\VS{12}Služebník tvůj zajisté jimi osvěcován bývá, a kdož jich ostříhá, užitek hojný má.

\VS{13}Ale poblouzením kdo vyrozumí? Protož i od tajných očisť mne.

\VS{14}I od zúmyslných zdržuj služebníka svého, aby nade mnou nepanovali, a tehdyť dokonalý budu, a očištěný od přestoupení velikého.

\VS{15}Ó ať jsou slova úst mých tobě příjemná, i přemyšlování srdce mého před tebou, Hospodine skálo má, a vykupiteli můj.




\par }\PsalmChap{20}{\PP \VerseOne{1}Přednímu zpěváku, žalm Davidův.

\VS{2}Vyslyšiž tě Hospodin v den ssoužení, k zvýšení tě přiveď jméno Boha Jákobova.

\VS{3}Sešliž tobě pomoc z svatyně, a z Siona utvrzuj tě.

\VS{4}Rozpomeniž se na všecky oběti tvé, a zápaly tvé v popel obrať. Sélah.

\VS{5}Dejž tobě vše podlé srdce tvého, a všelikou radu tvou vyplň.

\VS{6}I budeme prozpěvovati o spasení tvém, a ve jménu Boha našeho korouhve vyzdvihneme; naplniž Hospodin všecky prosby tvé.

\VS{7}Nyníť jsme poznali, že Hospodin zachoval svého pomazaného, a že jej vyslyšel s nebe svatého svého; nebo v jeho přesilné pravici jest spasení.

\VS{8}Tito v vozích, jiní v koních doufají, ale my jméno Hospodina Boha našeho sobě připomínáme.

\VS{9}A protož oni sehnuti jsou, a padli, ale my povstali jsme, a zmužile stojíme.

\VS{10}Hospodine, zachovávejž nás, i král ať slyší nás, když k němu volati budeme.




\par }\PsalmChap{21}{\PP \VerseOne{1}Přednímu z kantorů, žalm Davidův.

\VS{2}Hospodine, v síle tvé raduje se král, a v spasení tvém veselí se přenáramně.

\VS{3}Žádost srdce jeho dal jsi jemu, a prosbě rtů jeho neodepřel jsi. Sélah.

\VS{4}Předšel jsi jej zajisté hojným požehnáním, vstavil jsi na hlavu jeho korunu z ryzího zlata.

\VS{5}Života požádal od tebe, a dal jsi mu prodlení dnů na věky věků.

\VS{6}Veliká jest sláva jeho v spasení tvém, důstojností a krásou přioděl jsi jej.

\VS{7}Nebo jsi jej vystavil za příklad hojného požehnání až na věky, rozveselil jsi jej radostí oblíčeje svého.

\VS{8}A poněvadž král doufá v Hospodina, a v milosrdenství Nejvyššího, nepohneť se.

\VS{9}Najdeť ruka tvá všecky nepřátely své, dosáhne pravice tvá těch, kteříž tě nenávidí.

\VS{10}Uvržeš je jako do peci ohnivé v čas rozhněvání svého; Hospodin v prchlivosti své sehltí je, a oheň sžíře je.

\VS{11}Plémě jejich z země vyhladíš, a símě jejich z synů lidských,

\VS{12}Nebo jsou proti tobě ukládali zlost, myslili na nešlechetnost, ač ji dovesti nemohli.

\VS{13}Protož je vystavíš za cíl, na tětiva svá přikládati budeš proti tváři jejich.

\VS{14}Zjeviž se, ó Hospodine, v síle své, a budemeť zpívati a oslavovati udatnost tvou.




\par }\PsalmChap{22}{\PP \VerseOne{1}Přednímu zpěváku k času jitřnímu, žalm Davidův.

\VS{2}Bože můj, Bože můj, pročež jsi mne opustil? Vzdálils se od spasení mého a od slov naříkání mého.

\VS{3}Bože můj, přes celý den volám, a neslyšíš, i v noci, a nemohu se utajiti.

\VS{4}Ty zajisté jsi svatý, zůstávající vždycky k veliké chvále Izraelovi.

\VS{5}V toběť doufali otcové naši, doufali, a vysvobozovals je.

\VS{6}K tobě volávali, a spomáhals jim; v tobě doufali, a nebývali zahanbeni.

\VS{7}Já pak červ jsem, a ne člověk, útržka lidská a povrhel vůbec.

\VS{8}Všickni, kteříž mne vidí, posmívají se mi, ošklebují se, a hlavami potřásají, říkajíce:

\VS{9}Spustiltě se na Hospodina, nechť ho vysvobodí; nechať jej vytrhne, poněvadž se mu v něm zalíbilo.

\VS{10}Ješto ty jsi, kterýž jsi mne vyvedl z života, ustaviv mne v doufání při prsích matky mé.

\VS{11}Na tebeť jsem uvržen od narození svého, od života matky mé Bůh můj ty jsi.

\VS{12}Nevzdalujž se ode mne, nebo ssoužení blízké jest, a nemám spomocníka.

\VS{13}Obkličujíť mne býkové mnozí, silní volové z Bázan obstupují mne.

\VS{14}Otvírají na mne ústa svá, jako lev rozsapávající a řvoucí.

\VS{15}Jako voda rozplynul jsem se, a rozstoupily se všecky kosti mé, a srdce mé jako vosk rozpustilo se u prostřed vnitřností mých.

\VS{16}Vyprahla jako střepina síla má, a jazyk můj přilnul k dásním mým, anobrž v prachu smrti položils mne.

\VS{17}Nebo psi obskočili mne, rota zlostníků oblehla mne, zprobijeli ruce mé i nohy mé.

\VS{18}Mohl bych sčísti všecky kosti své, oni pak hledí na mne, a dívají se mi.

\VS{19}Dělí mezi sebou roucha má, a o můj oděv mecí los.

\VS{20}Ale ty, Hospodine, nevzdalujž se, sílo má, přispěj k spomožení mému.

\VS{21}Vychvať od meče duši mou, a z moci psů jedinkou mou.

\VS{22}Zachovej mne od úst lva, a od rohů jednorožcových vyprosť mne.

\VS{23}I budu vypravovati bratřím svým o jménu tvém, u prostřed shromáždění chváliti tě budu, řka:

\VS{24}Kteříž se bojíte Hospodina, chvalte jej, všecko símě Jákobovo ctěte jej, a boj se ho všecka rodino Izraelova.

\VS{25}Nebo nepohrdá, ani se odvrací od trápení ztrápeného, aniž skrývá tváři své od něho, nýbrž když k němu volá, vyslýchá jej.

\VS{26}O tobě chvála má v shromáždění velikém, sliby své plniti budu před těmi, kteříž se bojí tebe.

\VS{27}Jísti budou tiší a nasyceni budou, chváliti budou Hospodina ti, kteříž ho hledají, živo bude srdce vaše na věky.

\VS{28}Rozpomenou a obrátí se k Hospodinu všecky končiny země, a skláněti se budou před ním všecky čeledi národů.

\VS{29}Nebo Hospodinovo jest království, a onť panuje nad národy.

\VS{30}Jísti budou a skláněti se před ním všickni tuční země, jemu se klaněti budou všickni sstupující do prachu, a kteříž duše své nemohou při životu zachovati.

\VS{31}Símě jejich sloužiti mu bude, a přičteno bude ku Pánu v každém věku.

\VS{32}Přijdouť, a lidu, kterýž z nich vyjde, vypravovati budou spravedlnost jeho; nebo ji skutkem vykonal.




\par }\PsalmChap{23}{\PP \VerseOne{1}Žalm Davidův. Hospodin jest můj pastýř, nebudu míti nedostatku.

\VS{2}Na pastvách zelených pase mne, k vodám tichým mne přivodí.

\VS{3}Duši mou očerstvuje, vodí mne po stezkách spravedlnosti pro jméno své.

\VS{4}Byť mi se dostalo jíti přes údolí stínu smrti, nebuduť se báti zlého, nebo ty se mnou jsi; prut tvůj a hůl tvá, toť mne potěšuje.

\VS{5}Strojíš stůl před oblíčejem mým naproti mým nepřátelům, pomazuješ olejem hlavy mé, kalich můj naléváš, až oplývá.

\VS{6}Nadto i dobrota a milosrdenství následovati mne budou po všecky dny života mého, a přebývati budu v domě Hospodinově za dlouhé časy.




\par }\PsalmChap{24}{\PP \VerseOne{1}Žalm Davidův. Hospodinova jest země, a plnost její, okršlek země, i ti, kteříž obývají na něm.

\VS{2}Nebo on ji na moři založil, a na řekách upevnil ji.

\VS{3}Kdo vstoupí na horu Hospodinovu? A kdo stane na místě svatém jeho?

\VS{4}Ten, kdož jest rukou nevinných, a srdce čistého, kdož neobrací duše své k marnosti, a nepřisahá lstivě.

\VS{5}Ten přijme požehnání od Hospodina, a spravedlnost od Boha spasitele svého.

\VS{6}Toť jest národ hledajících jeho, hledajících tváři tvé, ó Bože Jákobův. Sélah.

\VS{7}Pozdvihnětež, ó brány, svrchků svých, pozdvihnětež se vrata věčná, aby vjíti mohl král slávy.

\VS{8}Kdož jest to ten král slávy? Hospodin silný a mocný, Hospodin udatný válečník.

\VS{9}Pozdvihnětež, ó brány, svrchků svých, pozdvihněte se vrata věčná, aby vjíti mohl král slávy.

\VS{10}Kdož jest to ten král slávy? Hospodin zástupů, onť jest král slávy. Sélah.




\par }\PsalmChap{25}{\PP \VerseOne{1}Žalm Davidův. K toběť, Hospodine, duše své pozdvihuji.

\VS{2}Bože můj, v toběť naději skládám, nechť nejsem zahanben, aby se neradovali nepřátelé moji nade mnou.

\VS{3}A takť i všickni, kteříž na tě očekávají, zahanbeni nebudou; zahanbeni budou, kteříž se převráceně mají bez příčiny.

\VS{4}Cesty své, Hospodine, uveď mi v známost, a stezkám svým vyuč mne.

\VS{5}Dejž, ať chodím v pravdě tvé, a poučuj mne; nebo ty jsi Bůh spasitel můj, na tebeť očekávám dne každého.

\VS{6}Rozpomeň se na slitování svá, Hospodine, a na milosrdenství svá, kteráž jsou od věků.

\VS{7}Hříchů mladosti mé a přestoupení mých nezpomínej, ale podlé milosrdenství svého pamětliv buď na mne pro dobrotu svou, Hospodine.

\VS{8}Dobrý a přímý jest Hospodin, a protož vyučuje hříšníky cestě své.

\VS{9}Působí to, aby tiší chodili v soudu, a vyučuje tiché cestě své.

\VS{10}Všecky stezky Hospodinovy jsou milosrdenství a pravda těm, kteříž ostříhají smlouvy jeho a svědectví jeho.

\VS{11}Pro jméno své, Hospodine, odpusť nepravost mou, neboť jest veliká.

\VS{12}Který jest člověk, ješto se bojí Hospodina, jehož vyučuje, kterou by cestu vyvoliti měl?

\VS{13}Duše jeho v dobrém přebývati bude, a símě jeho dědičně obdrží zemi.

\VS{14}Tajemství Hospodinovo zjevné jest těm, kteříž se jeho bojí, a v známost jim uvodí smlouvu svou.

\VS{15}Oči mé vždycky patří k Hospodinu, on zajisté z leči vyvodí nohy mé.

\VS{16}Popatřiž na mne, a smiluj se nade mnou, neboť jsem opuštěný a strápený.

\VS{17}Ssoužení srdce mého rozmnožují se, z úzkostí mých vyveď mne.

\VS{18}Viz trápení mé a bídu mou, a odpusť všecky hříchy mé.

\VS{19}Viz nepřátely mé, jak mnozí jsou, a nenávistí nešlechetnou nenávidí mne.

\VS{20}Ostříhej duše mé, a vytrhni mne, ať nejsem zahanben, neboť v tebe doufám.

\VS{21}Sprostnost a upřímnost nechať mne ostříhají, nebo na tě očekávám.

\VS{22}Vykup, ó Bože, Izraele ze všelijakých úzkostí jeho.




\par }\PsalmChap{26}{\PP \VerseOne{1}Žalm Davidův. Suď mne, Hospodine, nebo já v upřímnosti své chodím, a v tě Hospodina doufám, nepohnuť se.

\VS{2}Zprubujž mne, Hospodine, a zkus mne, přepal ledví má i srdce mé.

\VS{3}Milosrdenství tvé zajisté před očima mýma jest, a chodím stále v pravdě tvé.

\VS{4}S lidmi marnými nesedám, a s pokrytci v spolek nevcházím.

\VS{5}V nenávisti mám shromáždění zlostníků, a s bezbožnými se neusazuji.

\VS{6}Umývám v nevinnosti ruce své, postavuji se při oltáři tvém, Hospodine,

\VS{7}Abych tě hlasitě chválil, a vypravoval všecky divné skutky tvé.

\VS{8}Hospodine, jáť miluji obydlí domu tvého, a místo příbytku slávy tvé.

\VS{9}Nezahrnujž s hříšnými duše mé, a s lidmi vražedlnými života mého,

\VS{10}V jejichž rukou jest nešlechetnost, a pravice jejich vzátků plná.

\VS{11}Já pak v upřímnosti své chodím, vykupiž mne, a smiluj se nade mnou.

\VS{12}Noha má stojí na rovině, v shromážděních svatých dobrořečiti budu Hospodinu.




\par }\PsalmChap{27}{\PP \VerseOne{1}Davidův. Hospodin světlo mé a spasení mé, kohož se budu báti? Hospodin síla života mého, kohož se budu strašiti?

\VS{2}Útok učinivše na mne zlostníci, k sežrání těla mého, protivníci moji a nepřátelé moji, sami se potkli a padli.

\VS{3}Protož byť i stany své proti mně rozbili, nebude se lekati srdce mé; byť se pozdvihla proti mně i válka, na toť se já spouštím.

\VS{4}Jedné věci žádal jsem od Hospodina, téť vždy hledati budu: Abych přebýval v domě Hospodinově po všecky dny života svého, a spatřoval okrasu Hospodinovu, a zpytoval v chrámě jeho.

\VS{5}Nebo tu mne ukryje v stánku svém, v den zlý schová mne v skrýši stanu svého, a na skálu vyzdvihne mne.

\VS{6}A tak vyvýšena bude hlava má nad nepřátely mými, kteříž mne obklíčili; i budu obětovati v stánku jeho oběti plésání, prozpěvovati a chvály vzdávati budu Hospodinu.

\VS{7}Slyš mne, Hospodine, hlasem volajícího, a smiluj se nade mnou, i vyslyš mne.

\VS{8}O tobě přemýšlí srdce mé, že velíš, řka: Hledejte tváři mé, a protož tváři tvé, Hospodine, hledati budu.

\VS{9}Neskrývejž tváři své přede mnou, aniž zamítej v hněvě služebníka svého; spomožení mé býval jsi, neopouštěj mne, aniž se mne zhošťuj, Bože spasení mého.

\VS{10}Ačkoli otec můj a matka má mne opustili, Hospodin však mne k sobě přivine.

\VS{11}Vyuč mne, Hospodine, cestě své, a veď mne po stezce přímé pro ty, jenž mne střehou.

\VS{12}Nevydávejž mne líbosti protivníků mých, neboť by ostáli proti mně svědkové lživí, i ten, jenž dýše ukrutností.

\VS{13}Bychť nevěřil, že užívati budu dobroty Hospodinovy v zemi živých, nikoli bych neostál.

\VS{14}Očekávejž na Hospodina, posilň se, a onť posilní srdce tvého; protož očekávej na Hospodina.




\par }\PsalmChap{28}{\PP \VerseOne{1}Davidův. K toběť, Hospodine, volám, skálo má, neodmlčujž mi se, abych, neozval-li bys mi se, nebyl podobný učiněn těm, kteříž sstupují do hrobu.

\VS{2}Vyslýchej hlas pokorných modliteb mých, kdyžkoli k tobě volám, když pozdvihuji rukou svých k svatyni svatosti tvé.

\VS{3}Nezahrnuj mne s bezbožníky, a s těmi, kteříž páší nepravost, kteříž mluvívají pokoj s bližními svými, ale převrácenost jest v srdcích jejich.

\VS{4}Dejž jim podlé skutků jejich, a podlé zlosti nešlechetností jejich; podlé práce rukou jejich dej jim, zaplať jim zaslouženou mzdu jejich.

\VS{5}Nebo nechtí mysli přiložiti k skutkům Hospodinovým, a k dílu rukou jeho; protož podvrátí je, a nebude jich vzdělávati.

\VS{6}Požehnaný Hospodin, nebo vyslyšel hlas pokorných modliteb mých.

\VS{7}Hospodin jest síla má a štít můj, v němť jest složilo naději srdce mé, a dána mi pomoc; protož se veselí srdce mé, a písničkou svou oslavovati jej budu.

\VS{8}Hospodin jest síla svých, a síla hojného spasení pomazaného svého on jest.

\VS{9}Spas lid svůj, Hospodine, a požehnej dědictví svému, a pas je, i vyvyš je až na věky.




\par }\PsalmChap{29}{\PP \VerseOne{1}Žalm Davidův. Vzdejte Hospodinu, velikomocní, vzdejte Hospodinu čest a sílu.

\VS{2}Vzdejte Hospodinu slávu jména jeho, sklánějte se Hospodinu v ozdobě svatosti.

\VS{3}Hlas Hospodinův nad vodami, Bůh silný slávy hřímání vzbuzuje, Hospodin to činí nad vodami mnohými.

\VS{4}Hlas Hospodinův přichází s mocí, hlas Hospodinův s velebností.

\VS{5}Hlas Hospodinův láme cedry, rozrážíť Hospodin cedry Libánské.

\VS{6}A činí, aby skákali jako telata, Libán a Sirion, jako mladý jednorožec.

\VS{7}Hlas Hospodinův rozkřesává plamen ohně.

\VS{8}Hlas Hospodinův k bolesti přivodí poušť, k bolesti přivodí Hospodin poušť Kádes.

\VS{9}Hlas Hospodinův to činí, že laně plodu pozbývají, obnažuje i lesy, ale v chrámě svém všecku svou slávu vypravuje.

\VS{10}Hospodin nad potopou seděl, a budeť seděti Hospodin, jsa králem i na věky.

\VS{11}Hospodin silou lid svůj daří, Hospodin požehná lidu svému v pokoji.




\par }\PsalmChap{30}{\PP \VerseOne{1}Žalm písně, při posvěcení domu Davidova.

\VS{2}Vyvyšovati tě budu, Hospodine, nebo jsi vyvýšil mne, aniž jsi obradoval nepřátel mých nade mnou.

\VS{3}Hospodine Bože můj, k toběť jsem volal, a uzdravil jsi mne.

\VS{4}Hospodine, vyvedl jsi z pekla duši mou, obživil jsi mne, abych s jinými nesstoupil do hrobu.

\VS{5}Žalmy zpívejte Hospodinu svatí jeho, a oslavujte památku svatosti jeho.

\VS{6}Nebo na kratičko trvá v hněvě svém, všecken pak život v dobré líbeznosti své; z večera potrvá pláč, ale z jitra navrátí se prozpěvování.

\VS{7}I jáť jsem řekl, když mi se šťastně vedlo: Nepohnu se na věky.

\VS{8}Nebo ty, Hospodine, podlé dobře líbezné vůle své silou upevnil jsi horu mou, ale jakž jsi skryl tvář svou, byl jsem přestrašen.

\VS{9}I volal jsem k tobě, Hospodine, Pánu pokorně jsem se modlil, řka:

\VS{10}Jaký bude užitek z mé krve, jestliže sstoupím do jámy? Zdaliž tě prach oslavovati bude? Zdaliž zvěstovati bude pravdu tvou?

\VS{11}Vyslyšiž, Hospodine, a smiluj se nade mnou, Hospodine, budiž můj spomocník.

\VS{12}I obrátil jsi mi pláč můj v plésání, odvázal jsi pytel můj, a přepásals mne veselím.

\VS{13}Protož tobě žalmy zpívati bude jazyk můj, a nebude mlčeti. Hospodine Bože můj, na věky tě oslavovati budu.




\par }\PsalmChap{31}{\PP \VerseOne{1}Přednímu zpěváku, žalm Davidův.

\VS{2}V tebe, Hospodine, doufám, nedejž mi zahanbenu býti na věky, pro spravedlnost svou vysvoboď mne.

\VS{3}Nakloň ke mně ucha svého, rychle vytrhni mne; budiž mi pevnou skalou a domem ohraženým, abys mne zachoval.

\VS{4}Nebo skála má a hrad můj ty jsi, protož pro jméno své veď i doveď mne.

\VS{5}Vyveď mne z leči, kterouž polékli na mne; nebo síla má ty jsi.

\VS{6}V ruce tvé poroučím ducha svého, nebo jsi mne vykoupil, Hospodine, Bože silný a věrný.

\VS{7}Nenávidím těch, kteříž následují pouhých marností, nebo já v Hospodinu naději skládám.

\VS{8}Plésati a radovati se budu v milosrdenství tvém, že jsi vzezřel na mé trápení, a poznal jsi v ssoužení duši mou.

\VS{9}Aniž jsi mne zavřel v ruce nepřítele, ale postavil jsi na širokosti nohy mé.

\VS{10}Smiluj se nade mnou, Hospodine, nebo jsem ssoužen, tak že usvadla zámutkem tvář má, duše má, i život můj.

\VS{11}Žalostí zajisté zhynulo zdraví mé, a léta má od úpění, zemdlena bídou mou síla má, a kosti mé vyprahly.

\VS{12}U všech nepřátel svých jsem v pohanění, a nejvíce u sousedů, známým pak svým jsem strašidlem; kteříž mne vídají vně, utíkají přede mnou.

\VS{13}Vyšel jsem z paměti tak, jako mrtvý, učiněn jsem jako nádoba rozražená.

\VS{14}Nebo slýchám utrhání mnohých, strach odevšad, když se proti mně spolu puntují, lstivě přemýšlejíce, jak by odjali duši mou.

\VS{15}Ale já v tobě naději skládám, Hospodine; řekl jsem: Bůh můj jsi ty.

\VS{16}V rukou tvých jsou časové moji, vytrhni mne z ruky nepřátel mých a těch, kteříž mne stihají.

\VS{17}Osvěť tvář svou nad služebníkem svým, zachovej mne pro milosrdenství své.

\VS{18}Hospodine, ať nejsem zahanben, nebo jsem tě vzýval; nechať jsou zahanbeni bezbožníci, a skroceni v pekle.

\VS{19}Oněmějte rtové lživí, kteříž mluví proti spravedlivému tvrdě, pyšně a s potupou.

\VS{20}Ó jak veliká jest dobrotivost tvá, kterouž jsi odložil těm, jenž se bojí tebe, a kterouž jsi činíval doufajícím v tebe před syny lidskými.

\VS{21}Ty je skrýváš v skrýši oblíčeje svého před vysokomyslností člověka, skrýváš je jako v stanu před jazyky svárlivými.

\VS{22}Požehnaný buď Hospodin, nebo prokázal ke mně divné milosrdenství své jako v městě ohraženém.

\VS{23}Já zajisté když jsem pospíchal, řekl jsem: Zavrženť jsem od očí tvých, ale ty jsi vyslyšel hlas pokorných modliteb mých, když jsem k tobě volal.

\VS{24}Milujtež Hospodina všickni svatí jeho, neboť ostříhá věřících Hospodin, a též odplací vrchovatě tomu, kdož pýchu provodí.

\VS{25}Zmužile sobě čiňte, (a posilní Bůh srdce vašeho), všickni, kteříž naději máte v Hospodinu.




\par }\PsalmChap{32}{\PP \VerseOne{1}Žalm Davidův vyučující. Blahoslavený jest ten, jemuž odpuštěno přestoupení, a jehož hřích přikryt jest.

\VS{2}Blahoslavený člověk, jemuž nepočítá Hospodin nepravosti, a v jehož duchu lsti není.

\VS{3}Já když jsem mlčel, prahly kosti mé v úpění mém každého dne.

\VS{4}Nebo dnem i nocí obtížena byla nade mnou ruka tvá, tak že přirozená vlhkost má obrátila se v sucho letní. Sélah.

\VS{5}Protož hřích svůj oznámil jsem tobě, a nepravosti své jsem neukryl. Řekl jsem: Vyznám na sebe Hospodinu přestoupení svá, a ty jsi odpustil nepravost hříchu mého. Sélah.

\VS{6}Za to se tobě bude modliti každý svatý, v času příhodném k nalezení tebe; pročež vody mnohé v rozvodnění k němu nedosáhnou.

\VS{7}Ty jsi skrýše má, od ssoužení zachováš mne, a plésáním vítězným obdaříš. Sélah.

\VS{8}Já tobě k srozumění posloužím, a vyučím tě cestě, po níž bys choditi měl; dámť radu, oči své na tě obrátě.

\VS{9}Nebývejte jako kůň a jako mezek, kteříž rozumu nemají, jejichž ústa uzdou a udidly sevříti musíš, aby tobě neškodili.

\VS{10}Mnohé bolesti jsou bezbožníka, ale toho, jenž naději skládá v Hospodinu, milosrdenství obklíčí.

\VS{11}Radujte se v Hospodinu, a plésejte spravedliví, a prozpěvujte všickni srdce upřímého.




\par }\PsalmChap{33}{\PP \VerseOne{1}Veselte se spravedliví v Hospodinu, na upříméť přísluší chválení.

\VS{2}Oslavujte Hospodina na harfě, na loutně, a na nástroji o desíti strunách, žalmy zpívejte jemu.

\VS{3}Zpívejte jemu píseň novou, a huďte dobře a zvučně.

\VS{4}Nebo pravé jest slovo Hospodinovo, a všeliké dílo jeho stálé.

\VS{5}Milujeť spravedlnost a soud, milosrdenství Hospodinova plná jest země.

\VS{6}Slovem Hospodinovým nebesa učiněna jsou, a duchem úst jeho všecko vojsko jejich.

\VS{7}Onť shrnul jako na hromadu vody mořské, a složil na poklad propasti.

\VS{8}Boj se Hospodina všecka země, děstež se před ním všickni obyvatelé okršlku zemského.

\VS{9}Nebo on řekl, a stalo se, on rozkázal, a postavilo se.

\VS{10}Hospodin ruší rady národů, a v nic obrací přemyšlování lidská.

\VS{11}Rada pak Hospodinova na věky trvá, myšlení srdce jeho od národu do pronárodu.

\VS{12}Blahoslavený národ, kteréhož Hospodin jest Bohem jeho, lid ten, kterýž sobě on vyvolil za dědictví.

\VS{13}Hospodin patře s nebe, vidí všecky syny lidské,

\VS{14}Z příbytku trůnu svého dohlédá ke všechněm obyvatelům země.

\VS{15}Ten, kterýž stvořil srdce jednoho každého z nich, spatřuje všecky skutky jejich.

\VS{16}Nebývá král zachován skrze mnohý zástup, ani udatný rek vysvobozen skrze velikou moc svou.

\VS{17}Oklamavatelný jest kůň k spomožení, aniž ve množství síly své vytrhuje.

\VS{18}Aj, oči Hospodinovy patří na ty, kteříž se ho bojí, a na ty, kteříž očekávají milosrdenství jeho,

\VS{19}Aby vyprostil od smrti duše jejich, a živil je v čas hladu.

\VS{20}Duše naše očekává na Hospodina, on jest spomožení naše, a pavéza naše.

\VS{21}V něm zajisté rozveselí se srdce naše, nebo ve jménu jeho svatém naději skládáme.

\VS{22}Budiž milosrdenství tvé nad námi, Hospodine, jakož naději máme v tobě.




\par }\PsalmChap{34}{\PP \VerseOne{1}Davidův, když proměnil oblíčej svůj před Abimelechem; pročež jsa od něho vyhnán, odšel.

\VS{2}Dobrořečiti budu Hospodinu každého času, vždycky chvála jeho v ústech mých.

\VS{3}V Hospodinu chlubiti se bude duše má, což uslyšíc tiší, budou se veseliti.

\VS{4}Zvelebujtež se mnou Hospodina, a jméno jeho společně vyvyšujme.

\VS{5}Hledal jsem Hospodina, a vyslyšel mne, a ze všech přístrachů mých vytrhl mne.

\VS{6}Pročež k němu patřiti budou, a sbíhati se, a nebudou zahanbeny tváři jejich, ale řkou:

\VS{7}Tento chudý volal a Hospodin vyslyšel, i ze všech úzkostí jeho vysvobodil jej.

\VS{8}Vojensky se klade anděl Hospodinův okolo těch, kteříž se ho bojí, a zastává jich.

\VS{9}Okuste a vizte, jak dobrý jest Hospodin. Blahoslavený člověk, kterýž doufá v něho.

\VS{10}Bojtež se Hospodina svatí jeho; neboť nemívají nedostatku ti, kdož se ho bojí.

\VS{11}Lvíčátka nedostatek a hlad trpívají, ale ti, kteříž hledají Hospodina, nemívají nedostatku ve všem dobrém.

\VS{12}Poďtež, dítky, poslouchejte mne, bázni Hospodinově vyučovati vás budu.

\VS{13}Který člověk žádostiv jest života, a miluje dny, aby užíval dobrých věcí?

\VS{14}Zdržuj jazyk svůj od zlého, a rty své od mluvení lsti.

\VS{15}Odstup od zlého, a čiň dobré, hledej pokoje, a stíhej jej.

\VS{16}Oči Hospodinovy obrácené jsou k spravedlivým, a uši jeho k volání jejich:

\VS{17}Ale zůřivý oblíčej Hospodinův proti těm, kteříž páší zlé věci, aby vyplénil z země památku jejich.

\VS{18}Volají-li spravedliví, Hospodin vyslýchá, a ze všech jejich úzkostí je vytrhuje.

\VS{19}Nebo blízko jest Hospodin těm, kteříž jsou srdce skroušeného, a potřeným v duchu spomáhá.

\VS{20}Mnohé úzkosti jsou spravedlivého, ale Hospodin ze všech jej vytrhuje.

\VS{21}Onť ostříhá všech kostí jeho, žádná z nich nebývá zlámána.

\VS{22}Bezbožníka zahubí zlost, a ti, kteříž nenávidí spravedlivého, zkaženi budou.

\VS{23}Služebníků pak svých duše vykoupí Hospodin, a nebudou zkaženi, kteříž doufají v něho.




\par }\PsalmChap{35}{\PP \VerseOne{1}Žalm Davidův. Suď se, Hospodine, s těmi, kteříž se se mnou soudí; bojuj proti těm, kteříž proti mně bojují.

\VS{2}Pochyť štít a pavézu, a povstaň mi ku pomoci.

\VS{3}Vezmi i kopí, a vyjdi vstříc těm, kteříž táhnou proti mně. Rciž duši mé: Spasení tvé jáť jsem.

\VS{4}Nechať se zahanbí a zapýří ti, kteříž hledají duše mé; zpět ať jsou obráceni a zahanbeni ti, kteříž mi zlé obmýšlejí.

\VS{5}Ať jsou jako plevy před větrem, a anděl Hospodinův rozptylujž je.

\VS{6}Cesta jejich budiž temná a plzká, a anděl Hospodinův stihej je.

\VS{7}Nebo jsou bez příčiny polékli v jámě osídlo své, bez příčiny vykopali jámu duši mé.

\VS{8}Připadniž na ně setření, jehož se nenadáli, a sít jejich, kterouž ukryli, ať je uloví; s hřmotem ať do ní vpadnou.

\VS{9}Duše má pak ať se veselí v Hospodinu, a ať raduje se v spasení jeho.

\VS{10}A tuť všecky kosti mé řeknou: Hospodine, kdo jest podobný tobě, ješto vytrhuješ ztrápeného z moci toho, kterýž nad něj silnější jest, tolikéž chudého a nuzného od toho, kterýž ho násilně loupí?

\VS{11}Povstávají svědkové lživí, a na to, o čemž nevím, dotazují se mne.

\VS{12}Zlým za dobré mi se odplacují, duše mé zbaviti mne chtíce,

\VS{13}Ježto já v nemoci jejich pytlem jsem se přiodíval, duši svou postem trápil, a sám u sebe za ně často se modlil.

\VS{14}Jako k příteli, jako k bratru vlastnímu jsem chodíval; jakožto ten, kterýž po matce kvílí, smutek nesa, tak jsem se ponižoval.

\VS{15}Ale oni z mého zlého radovali se, a rotili se; shromažďovali se proti mně i ti nejnevážnější, o čemž jsem nevěděl; utrhali mi, a nemlčeli.

\VS{16}S pokrytci, posměvači, fatkáři škřipěli na mne zuby svými.

\VS{17}Pane, dlouho-liž se dívati budeš? Vytrhni duši mou od zhouby jejich, od lvů jedinkou mou.

\VS{18}I budu tě oslavovati v shromáždění velikém, ve množství lidu tebe chváliti budu.

\VS{19}Nechažť se nade mnou neradují ti, kteříž bezprávně ke mně se nepřátelsky mají; ti, kteříž mne nenávidí bez příčiny, ať nemhourají očima.

\VS{20}Neboť nemluví ku pokoji, ale proti pokojným na zemi slova lstivá vymýšlejí.

\VS{21}Anobrž rozdírají proti mně ústa svá, a říkají: Hahá, hahá, jižť vidí oko naše.

\VS{22}Vidíš ty to, Hospodine, neodmlčujž se, Pane, nevzdalujž se ode mne.

\VS{23}Probudiž se a prociť k soudu mému, Bože můj a Pane můj, k obhájení pře mé.

\VS{24}Suď mne podlé spravedlnosti své, Hospodine Bože můj, ať se neradují nade mnou.

\VS{25}Ať neříkají v srdci svém: Měhoděk duši naší; ať neříkají: Sehltili jsme jej.

\VS{26}Ale ať se zahanbí a zapýří všickni radující se mému zlému, v stud a hanbu ať jsou oblečeni ti, kteříž se zpínají proti mně.

\VS{27}Ti pak, kteříž mi přejí mé spravedlnosti, ať plésají, a radují se, a ať říkají vždycky: Veleslaven budiž Hospodin, kterýž přeje pokoje služebníku svému.

\VS{28}I můj jazyk ohlašovati bude spravedlnost tvou, a na každý den chválu tvou.




\par }\PsalmChap{36}{\PP \VerseOne{1}Přednímu z kantorů, služebníka Hospodinova Davida.

\VS{2}Převrácenost bezbožníka pojišťuje u vnitřnosti srdce mého, že není žádné bázně Boží před očima jeho.

\VS{3}Nebo mu ona pochlebuje před očima jeho, aby vykonal nepravost svou až do zošklivení.

\VS{4}Slova úst jeho jsou nepravá a lstivá, přestal srozumívati, aby dobře činil.

\VS{5}Nepravost smýšlí i na ložci svém, ustavuje se na cestě nedobré, zlého se nevaruje.

\VS{6}Hospodine, až do nebes milosrdenství tvé, pravda tvá až do nejvyšších oblaků.

\VS{7}Spravedlnost tvá jako nejvyšší hory, soudové tvoji jako hlubokost nesmírná; lidi i hovada sám zachováváš, Hospodine.

\VS{8}Jak převelmi drahé jest milosrdenství tvé, Bože, a protož synové lidští v stínu křídel tvých doufají.

\VS{9}Tučností domu tvého rozvlažováni bývají, a potokem rozkoší svých napájíš je.

\VS{10}Nebo u tebe jest studnice života, a v světle tvém světlo vidíme.

\VS{11}Rozprostři milosrdenství své na ty, kteříž tebe znají, a spravedlnost tvou na upřímé srdcem.

\VS{12}Nechažť nedotírá na mne noha pyšných, a ruka bezbožníků ať mne nezavozuje.

\VS{13}Tam, kdež padají činitelé nepravosti, poraženi bývají, a nemohou povstati.




\par }\PsalmChap{37}{\PP \VerseOne{1}Žalm Davidův. Nehněvej se příčinou zlostníků, nechtěj záviděti těm, kteříž páší nepravost.

\VS{2}Nebo jako tráva v náhle podťati budou, a jako zelená bylina uvadnou.

\VS{3}Doufej v Hospodina, a

\VS{4}Těš se v Hospodinu, a dá tobě žádosti srdce tvého.

\VS{5}Uval na Hospodina cestu svou, a slož v něm naději, onť zajisté všecko spraví.

\VS{6}A vyvedeť spravedlnost tvou jako světlo, a nevinu tvou jako poledne.

\VS{7}Mlčelivě se měj k Hospodinu, a očekávej na něj pečlivě. Nekormuť se příčinou toho, jemuž se daří na cestě jeho, příčinou člověka, kterýž provodí, cožkoli umyslil.

\VS{8}Pusť mimo sebe hněv, a zanech prchlivosti; nezpouzej se tak, abys zle činiti chtěl.

\VS{9}Nebo zlostníci vypléněni budou, ale ti, kteříž očekávají na Hospodina, dědičně zemí vládnouti budou.

\VS{10}Po malé chvíli zajisté, anť bezbožníka nebude, a pohledíš na místo jeho, anť ho již není.

\VS{11}Ale tiší dědičně obdrží zemi, a rozkoš míti budou ve množství pokoje.

\VS{12}Zle myslí bezbožník o spravedlivém, a škřipí na něj zuby svými,

\VS{13}Ale Hospodin směje se jemu; nebo vidí, že se přibližuje den jeho.

\VS{14}Vytrhujíť bezbožníci meč, a natahují lučiště své, aby porazili chudého a nuzného, aby hubili ty, kteříž jsou ctného obcování;

\VS{15}Ale meč jejich vejde v jejich srdce, a lučiště jejich budou polámána.

\VS{16}Lepší jest málo, což má spravedlivý, než veliká bohatství bezbožníků mnohých.

\VS{17}Nebo ramena bezbožných polámána budou, spravedlivé pak zdržuje Hospodin.

\VS{18}Znáť Hospodin dny upřímých, protož dědictví jejich na věky zůstane.

\VS{19}Nebudouť zahanbeni v čas zlý, a ve dnech hladu nasyceni budou;

\VS{20}Ale bezbožníci zahynou, a nepřátelé Hospodinovi, jak tuk beranů s dymem mizí, tak zmizejí.

\VS{21}Vypůjčuje bezbožník, a nemá co oplatiti, ale spravedlivý milost činí, a rozdává.

\VS{22}Nebo požehnaní ode Pána zemí vládnouti budou, ale zlořečení od něho budou vypléněni.

\VS{23}Krokové člověka spravedlivého od Hospodina spravováni bývají, a cestu jeho libuje.

\VS{24}Jestliže by upadl, neurazí se; nebo Hospodin drží jej za ruku jeho.

\VS{25}Mlad jsem byl, a sstaral jsem se, a neviděl jsem spravedlivého opuštěného, ani semene jeho žebrati chleba.

\VS{26}Každého dne milost činí, i půjčuje, a však símě jeho jest v požehnání.

\VS{27}Odstup od zlého, a čiň dobré, a bydliti budeš na věky.

\VS{28}Nebo Hospodin miluje soud, a neopouští svatých svých, na věky v stráži jeho budou; símě pak bezbožníků bude vypléněno.

\VS{29}Ale spravedliví ujmou zemi dědičně, a na věky v ní přebývati budou.

\VS{30}Ústa spravedlivého mluví moudrost, a jazyk jeho vynáší soud.

\VS{31}Zákon Boha jeho jest v srdci jeho, pročež nepodvrtnou se nohy jeho.

\VS{32}Špehujeť bezbožník po spravedlivém, a hledá ho zahubiti;

\VS{33}Ale Hospodin ho nenechá v ruce jeho, aniž ho dopustí potupiti, když by souzen byl.

\VS{34}Očekávejž tedy na Hospodina, a ostříhej cesty jeho, a on tě povýší, abys dědičně obdržel zemi, z níž že vykořeněni budou bezbožníci, uhlédáš.

\VS{35}Viděl jsem bezbožníka hrozné síly, an se rozložil jako zelený samorostlý strom.

\VS{36}Ale tudíž pominul, a aj nebylo ho; nebo hledal jsem ho, a není nalezen.

\VS{37}Pozor měj na pobožného, a viz upřímého, žeť takového člověka poslední věci jsou potěšené,

\VS{38}Přestupníci pak že tolikéž vyhlazeni budou, a bezbožníci naposledy vyťati.

\VS{39}Ale spasení spravedlivých jest od Hospodina, onť jest síla jejich v času ssoužení.

\VS{40}Spomáháť jim Hospodin, a je vytrhuje, vytrhuje je od bezbožníků, a zachovává je; nebo doufají v něho.




\par }\PsalmChap{38}{\PP \VerseOne{1}Žalm Davidův k připomínání.

\VS{2}Hospodine, v prchlivosti své netresci mne, ani v hněvě svém kárej mne.

\VS{3}Nebo střely tvé uvázly ve mně, a ruka tvá na mne těžce dolehla.

\VS{4}Nic není celého v těle mém pro tvou hněvivost, nemají pokoje kosti mé pro hřích můj.

\VS{5}Nebo nepravosti mé vzešly nad hlavu mou, jako břímě těžké nemožné jsou mi k unesení.

\VS{6}Zahnojily se, a kyší rány mé pro bláznovství mé.

\VS{7}Pohrbený a sklíčený jsem náramně, každého dne v smutku chodím.

\VS{8}Nebo ledví má plná jsou mrzkosti, a nic není celého v těle mém.

\VS{9}Zemdlen jsem a potřín převelice, řvu pro úzkost srdce svého.

\VS{10}Pane, před tebou jest všecka žádost má, a vzdychání mé není před tebou skryto.

\VS{11}Srdce mé zmítá se, opustila mne síla má, i to světlo očí mých není se mnou.

\VS{12}Ti, kteříž mne milovali, a tovaryši moji, štítí se ran mých, a příbuzní moji zdaleka stojí.

\VS{13}Ti pak, kteříž stojí o bezživotí mé, osídla lécejí, a kteříž mého zlého hledají, mluví převráceně, a přes celý den lest a chytrost smýšlejí.

\VS{14}Ale já jako hluchý neslyším, a jako němý, kterýž neotvírá úst svých;

\VS{15}Tak jsem, jako člověk, kterýž neslyší, a v jehož ústech není žádného odporu.

\VS{16}Nebo na tě, Hospodine, očekávám, ty za mne odpovíš, Pane Bože můj.

\VS{17}Nebo jsem řekl: Ať se neradují ze mne, poklesla-li by se noha má, ať se pyšně nepozdvihují nade mnou,

\VS{18}Poněvadž k snášení bíd hotov jsem, anobrž bolest má vždycky jest přede mnou.

\VS{19}A že nepravosti své vyznávám, a pro hřích svůj tesklím.

\VS{20}Pročež nepřátelé moji veseli jsouce, silí se, a rozmnožují se ti, kteříž mne bez příčiny nenávidí.

\VS{21}A zlým za dobré mi se odplacujíce, činí mi protivenství, proto že dobrého následuji.

\VS{22}Neopouštějž mne, Hospodine Bože můj, nevzdalujž se ode mne.

\VS{23}Přispěj k spomožení mému, Pane spasení mého.




\par }\PsalmChap{39}{\PP \VerseOne{1}Přednímu zpěváku Jedutunovi, žalm Davidův.

\VS{2}Řekl jsem: Ostříhati budu cest svých, abych nezhřešil jazykem svým; pojmu v uzdu ústa svá, dokudž bude bezbožník přede mnou.

\VS{3}Mlčením byl jsem k němému podobný, umlčel jsem se i spravedlivého odporu, ale bolest má více zbouřena jest.

\VS{4}Hořelo ve mně srdce mé, roznícen jest oheň v přemyšlování mém, tak že jsem mluvil jazykem svým, řka:

\VS{5}Dej mi znáti, Hospodine, konec života mého, a odměření dnů mých jaké jest, abych věděl, jak dlouho trvati mám.

\VS{6}Aj, na dlaň odměřil jsi mi dnů, a věk můj jest jako nic před tebou, a jistě žeť není než pouhá marnost každý člověk, jakkoli pevně stojící. Sélah.

\VS{7}Jistě tak pomíjí člověk jako stín, nadarmo zajisté kvaltuje se; shromažďuje, a neví, kdo to pobéře.

\VS{8}Načež bych tedy nyní očekával, Pane? Očekávání mé jest na tebe.

\VS{9}A protož ode všech přestoupení mých vysvoboď mne, za posměch bláznu nevystavuj mne.

\VS{10}Oněměl jsem, a neotevřel úst svých, proto že jsi ty učinil to.

\VS{11}Odejmi ode mne metlu svou, nebo od švihání ruky tvé docela zhynul jsem.

\VS{12}Ty, když žehráním pro nepravost tresceš člověka, hned jako mol k zetlení přivodíš zdárnost jeho; marnost zajisté jest všeliký člověk. Sélah.

\VS{13}Vyslyšiž modlitbu mou, Hospodine, a volání mé přijmi v uši své; neodmlčujž se kvílení mému, nebo jsem příchozí a podruh u tebe, jako i všickni otcové moji.

\VS{14}Ponechej mne, ať se posilím, prvé než bych se odebral, a již zde více nebyl.




\par }\PsalmChap{40}{\PP \VerseOne{1}Přednímu zpěváku, Davidův žalm.

\VS{2}Žádostivě očekával jsem na Hospodina, i naklonil se ke mně, a vyslyšel mé volání.

\VS{3}A vytáhl mne z čisterny hlučící, i z bláta bahnivého, a postavil na skále nohy mé, a kroky mé utvrdil.

\VS{4}A tak vložil v ústa má píseň novou, chválu Bohu našemu, což když uhlédají mnozí, i báti se, i doufání skládati budou v Hospodinu.

\VS{5}Blahoslavený ten člověk, kterýž skládá v Hospodinu svou naději, a neohlédá se na pyšné, ani na ty, kteříž se ke lži uchylují.

\VS{6}Mnohé věci činíš ty, Hospodine Bože můj, a divní jsou skutkové tvoji i myšlení tvá o nás; není, kdo by je pořád vyčísti mohl před tebou. Já chtěl-li bych je vymluviti a vypraviti, mnohem více jich jest, nežli vypraveno býti může.

\VS{7}Oběti a daru neoblíbils, ale uši jsi mi otevřel; zápalu a oběti za hřích nežádal jsi.

\VS{8}Tehdy řekl jsem: Aj, jduť, jakož v knihách psáno jest o mně.

\VS{9}Abych činil vůli tvou, Bože můj, líbost mám; nebo zákon tvůj jest u prostřed vnitřností mých.

\VS{10}Ohlašoval jsem spravedlnost v shromáždění velikém; aj, rtů svých že jsem nezdržoval, ty znáš, Hospodine.

\VS{11}Spravedlnosti tvé neukryl jsem u prostřed srdce svého, pravdu tvou a spasení tvé vypravoval jsem, nezatajil jsem milosrdenství tvého a pravdy tvé v shromáždění velikém.

\VS{12}Ty pak, Hospodine, nevzdaluj slitování svých ode mne; milosrdenství tvé a pravda tvá vždycky ať mne ostříhají.

\VS{13}Neboť jsou mne obklíčily zlé věci, jimž počtu není; dostihly mne mé nepravosti, tak že prohlédnouti nemohu; rozmnožily se nad počet vlasů hlavy mé, a srdce mé opustilo mne.

\VS{14}Račiž ty mne, Hospodine, vysvoboditi; Hospodine, pospěšiž ku pomoci mé.

\VS{15}Zahanbeni buďte, a zapyřte se všickni, kteříž hledají duše mé, aby ji zahladili; zpět obráceni a v potupu dáni buďte, kteříž líbost mají v neštěstí mém.

\VS{16}Přijdiž na ně spuštění za to, že mne k hanbě přivésti usilují, říkajíce: Hahá, hahá.

\VS{17}Ale ať radují a veselí se v tobě všickni hledající tebe, a milující spasení tvé ať říkají vždycky: Veleslaven budiž Hospodin.

\VS{18}Já pak ačkoli chudý a nuzný jsem, Pán však pečuje o mne. Pomoc má a vysvoboditel můj ty jsi. Bože můj, neprodlévejž.




\par }\PsalmChap{41}{\PP \VerseOne{1}Přednímu zpěváku, žalm Davidův.

\VS{2}Blahoslavený, kdož prozřetelný soud činí o chudém; v den zlý vysvobodí jej Hospodin.

\VS{3}Hospodin ho ostřeže, a obživí jej; blažený bude na zemi, aniž ho vydá líbosti nepřátel jeho.

\VS{4}Hospodin ho na ložci ve mdlobě posilí, všecko ležení jeho v nemoci jeho promění.

\VS{5}Já řekl jsem: Hospodine, smiluj se nade mnou, uzdrav duši mou, nebo jsem tobě zhřešil.

\VS{6}Nepřátelé moji mluvili zle o mně, řkouce: Skoro-liž umřel, a zahyne jméno jeho?

\VS{7}A jestliže kdo z nich přichází, aby mne navštívil, pochlebenství mluví; srdce jeho sbírá sobě nepravost, a vyjda ven, roznáší ji.

\VS{8}Sšeptávají se spolu proti mně všickni, kteříž mne nenávidí, a přičítají mi zlé věci, říkajíce:

\VS{9}Pomsta pro nešlechetnost přichytila se ho, a kdyžtě se složil nepovstaneť zase.

\VS{10}Také i ten, s nímž jsem byl v přátelství, jemuž jsem se dověřoval, a kterýž jídal chléb můj, pozdvihl paty proti mně.

\VS{11}Ale ty, Hospodine, smiluj se nade mnou, a pozdvihni mne, a odplatím jim;

\VS{12}Abych odtud poznal, že mne sobě libuješ, když by se neradoval nade mnou nepřítel můj.

\VS{13}Mne pak v upřímnosti mé zachováš, a postavíš před oblíčejem svým na věky.

\VS{14}Požehnaný Hospodin Bůh Izraelský, od věků až na věky, Amen i Amen.




\par }\PsalmChap{42}{\PP \VerseOne{1}Přednímu zpěváku z synů Chóre, žalm vyučující.

\VS{2}Jakož jelen řve, dychtě po tekutých vodách, tak duše má řve k tobě, ó Bože.

\VS{3}Žízní duše má Boha, Boha živého, a říká: Skoro-liž půjdu, a ukáži se před oblíčejem Božím?

\VS{4}Slzy mé jsou mi místo chleba dnem i nocí, když mi říkají každého dne: Kdež jest Bůh tvůj?

\VS{5}Na to když se rozpomínám, téměř duši svou sám v sobě vylévám, že jsem chodíval s mnohými, a ubírával jsem se s nimi do domu Božího s hlasitým zpíváním, a díkčiněním v zástupu plésajících.

\VS{6}Proč jsi smutná, duše má, a proč se kormoutíš? Posečkej na Boha, neboť ještě vyznávati jej budu, i hojné spasení tváři jeho.

\VS{7}Můj Bože, jak tesklí duše má! Protož se na tě rozpomínám v krajině Jordánské a Hermonské, na hoře Mitsar.

\VS{8}Propast propasti se ozývá k hlučení trub tvých, všecka vlnobití tvá a rozvodnění tvá na mne se svalila.

\VS{9}Věřím však, žeť mi udělí ve dne Hospodin milosrdenství svého, a v noci písnička jeho se mnou, a modlitba má k Bohu života mého.

\VS{10}Dím k Bohu silnému, skále své: Pročež jsi zapomenul se nade mnou? Proč pro ssoužení od nepřítele v smutku mám choditi?

\VS{11}Jako rána v kostech mých jest to, když mi utrhají nepřátelé moji, říkajíce mi každého dne: Kdež jest Bůh tvůj?

\VS{12}Proč jsi smutná, duše má, a proč se kormoutíš ve mně? Posečkej na Boha, neboť ještě vyznávati jej budu; onť jest hojné spasení tváři mé a Bůh můj.




\par }\PsalmChap{43}{\PP \VerseOne{1}Suď mne, ó Bože, a zasaď se o mou při; od národu nemilosrdného, a od člověka lstivého a nepravého vytrhni mne.

\VS{2}Nebo ty jsi Bůh mé síly. Proč jsi mne zapudil? Proč pro ssoužení od nepřítele v smutku mám ustavičně choditi?

\VS{3}Sešliž světlo své a pravdu svou, to ať mne vodí a zprovodí na horu svatosti tvé a do příbytků tvých,

\VS{4}Abych přistoupil k oltáři Božímu, k Bohu radostného plésání mého, a budu tě oslavovati na harfě, ó Bože, Bože můj.

\VS{5}Proč jsi smutná, duše má, a proč se kormoutíš ve mně? Posečkej na Boha, neboť ještě vyznávati jej budu; onť jest hojné spasení tváři mé a Bůh můj.




\par }\PsalmChap{44}{\PP \VerseOne{1}Přednímu zpěváku z synů Chóre, vyučující.

\VS{2}Bože, ušima svýma slýchali jsme, a otcové naši vypravovali nám o skutcích, kteréž jsi činíval za dnů jejich, za dnů starodávních.

\VS{3}Tys sám rukou svou vyhnal pohany, a vštípil jsi je; potřel jsi lidi, a je jsi rozplodil.

\VS{4}Neboť jsou neopanovali země mečem svým, aniž jim rámě jejich spomohlo, ale pravice tvá a rámě tvé, a světlost oblíčeje tvého, proto že jsi je zamiloval.

\VS{5}Ty jsi sám král můj, ó Bože, udílejž hojného spasení Jákobova.

\VS{6}V toběť jsme protivníky naše potírali, a ve jménu tvém pošlapávali jsme povstávající proti nám.

\VS{7}Neboť jsem v lučišti svém naděje neskládal, aniž mne kdy obránil meč můj.

\VS{8}Ale ty jsi nás vysvobozoval od nepřátel našich, a kteříž nás nenávidí, ty jsi zahanboval.

\VS{9}A protož chválíme tě Boha na každý den, a jméno tvé ustavičně oslavujeme. Sélah.

\VS{10}Ale nyní jsi nás zahnal i zahanbil, a nevycházíš s vojsky našimi.

\VS{11}Obrátil jsi nás nazpět, a ti, kteříž nás nenávidí, rozchvátali mezi sebou jmění naše.

\VS{12}Oddal jsi nás, jako ovce k snědení, i mezi pohany rozptýlil jsi nás.

\VS{13}Prodal jsi lid svůj bez peněz, a nenadsadils mzdy jejich.

\VS{14}Vydal jsi nás k utrhání sousedům našim, ku posměchu a ku potupě těm, kteříž jsou vůkol nás.

\VS{15}Uvedl jsi nás v přísloví mezi národy, a mezi lidmi, aby nad námi hlavou zmítáno bylo.

\VS{16}Na každý den styděti se musím, a hanba tváři mé přikrývá mne,

\VS{17}A to z příčiny řeči utrhajícího a hanějícího, z příčiny nepřítele a vymstívajícího se.

\VS{18}Všecko to přišlo na nás, a však jsme se nezapomenuli na tě, aniž jsme zrušili smlouvy tvé.

\VS{19}Neobrátilo se nazpět srdce naše, aniž se uchýlil krok náš od stezky tvé,

\VS{20}Ačkoli jsi nás byl potřel na místě draků, a přikryl jsi nás stínem smrti.

\VS{21}Kdybychom se byli zapomenuli na jméno Boha svého, a pozdvihli rukou svých k bohu cizímu,

\VS{22}Zdaliž by toho Bůh byl nevyhledával? Nebo on zná skrytosti srdce.

\VS{23}Anobrž pro tebe mordováni býváme každého dne, jmíni jsme jako ovce k zabití oddané.

\VS{24}Procitiž, proč spíš, ó Pane? Probudiž se, a nezaháněj nás na věky.

\VS{25}I pročež tvář svou skrýváš, a zapomínáš se na trápení a ssoužení naše?

\VS{26}Nebotě se již sklonila až k prachu duše naše, přilnul k zemi život náš.

\VS{27}Povstaniž k našemu spomožení, a vykup nás pro své milosrdenství.




\par }\PsalmChap{45}{\PP \VerseOne{1}Přednímu kantoru z synů Chóre, na šošannim, vyučující. Píseň o lásce.

\VS{2}Vyneslo srdce mé slovo dobré, vypravovati budu písně své o králi, jazyk můj jako péro hbitého písaře.

\VS{3}Krásnější jsi nad všecky syny lidské, rozlita jest i milost ve rtech tvých, proto že jest tobě požehnal Bůh až na věky.

\VS{4}Připaš meč svůj na bedra, ó reku udatný, prokaž důstojnost a slávu svou.

\VS{5}A v té slávě své šťastně vyjížděj s slovem pravdy, tichosti a spravedlnosti, a dokáže pravice tvá hrozných věcí.

\VS{6}Střely tvé jsou ostré, padati budou od nich před tebou národové, proniknou až k srdci nepřátel královských.

\VS{7}Trůn tvůj, ó Bože, jest věčný a stálý, berla království tvého jestiť berla nejupřímější.

\VS{8}Miluješ spravedlnost, a nenávidíš bezbožnosti, protož pomazal tě, Bože, Bůh tvůj olejem veselé nad účastníky tvé.

\VS{9}Mirra, aloe a kassia, všecka roucha tvá voní z paláců, z kostí slonových vzdělaných, nad ty, jenž tě obveselují.

\VS{10}Dcery králů jsou mezi vzácnými tvými, přístojíť i manželka tobě po pravici v ryzím zlatě.

\VS{11}Slyšiž, dcerko, a viz, a nakloň ucha svého, a zapomeň na lid svůj a na dům otce svého.

\VS{12}I zalíbí se králi tvá krása; onť jest zajisté Pán tvůj, protož skláněj se před ním.

\VS{13}Tuť i Tyrští s dary, před oblíčejem tvým kořiti se budou bohatí národové.

\VS{14}Všecka slavná jest dcera královská u vnitřku, roucho zlatem vytkávané jest oděv její.

\VS{15}V rouše krumpovaném přivedena bude králi, i panny za ní, družičky její, přivedeny budou k tobě.

\VS{16}Přivedeny budou s radostí velikou a plésáním, a vejdou na palác královský.

\VS{17}Místo otců svých budeš míti syny své, kteréž postavíš za knížata po vší zemi.

\VS{18}V pamět uvoditi budu jméno tvé po všecky věky, pročež oslavovati tě budou národové na věky věků.




\par }\PsalmChap{46}{\PP \VerseOne{1}Přednímu kantoru z synů Chóre, píseň na alamot.

\VS{2}Bůh jest naše útočiště i síla, ve všelikém ssoužení pomoc vždycky hotová.

\VS{3}A protož nebudeme se báti, byť se pak i země podvrátila, a zpřevracely se hory do prostřed moře.

\VS{4}Byť i ječely, a kormoutily se vody jeho, a hory se rozrážely od dutí jeho. Sélah.

\VS{5}Potok a pramenové jeho obveselují město Boží, nejsvětější z příbytků Nejvyššího.

\VS{6}Bůh jest u prostřed něho, nepohneť se; přispějeť jemu Bůh na pomoc hned v jitře.

\VS{7}Když hlučeli národové, a pohnula se království, vydal hlas svůj, a rozplynula se země.

\VS{8}Hospodin zástupů jest s námi, hradem vysokým jest nám Bůh Jákobův. Sélah.

\VS{9}Poďte, vizte skutky Hospodinovy, jakýchť jest pustin nadělal na zemi.

\VS{10}Přítrž činí bojům až do končin země, lučiště láme, kopí posekává, a vozy spaluje ohněm,

\VS{11}Mluvě: Upokojtež se, a vězte, žeť jsem já Bůh, kterýž vyvýšen budu mezi národy, vyvýšen budu na zemi.

\VS{12}Hospodin zástupů jest s námi, hradem vysokým jest nám Bůh Jákobův. Sélah.




\par }\PsalmChap{47}{\PP \VerseOne{1}Přednímu zpěváku z synů Chóre, žalm.

\VS{2}Všickni národové plésejte rukama, trubte Bohu s hlasitým prozpěvováním.

\VS{3}Nebo Hospodin nejvyšší, hrozný, jest král veliký nade vší zemi.

\VS{4}Uvozuje lidi v moc naši, a národy pod nohy naše.

\VS{5}Oddělil nám za dědictví naše slávu Jákobovu, kteréhož miloval. Sélah.

\VS{6}Vstoupil Bůh s troubením, Hospodin s zvukem trouby.

\VS{7}Žalmy zpívejte Bohu, zpívejte; zpívejte žalmy králi našemu, zpívejte.

\VS{8}Nebo král vší země Bůh jest, zpívejte žalmy rozumně.

\VS{9}Kralujeť Bůh nad národy, Bůh sedí na trůnu svém svatém.

\VS{10}Knížata národů připojili se k lidu Boha Abrahamova; nebo pavézy země Boží jsou, pročež on náramně vyvýšen jest.




\par }\PsalmChap{48}{\PP \VerseOne{1}Píseň žalmu synů Chóre.

\VS{2}Veliký jest Hospodin, a převelmi chvalitebný v městě Boha našeho, na hoře svatosti své.

\VS{3}Ozdoba krajiny, útěcha vší země jestiť hora Sion, k straně půlnoční, město krále velikého.

\VS{4}Bůh na palácích jeho, a znají ho býti vysokým hradem.

\VS{5}Nebo aj, králové když se shromáždili a spolu táhli,

\VS{6}Sami to uzřevše, velmi se divili, a předěšeni byvše, náhle utíkali.

\VS{7}Tuť jest je strach popadl, a bolest jako ženu rodící.

\VS{8}Větrem východním rozrážíš lodí Tarské.

\VS{9}Jakž jsme slýchali, tak jsme spatřili, v městě Hospodina zástupů, v městě Boha našeho. Bůh upevní je až na věky.

\VS{10}Rozjímáme, ó Bože, milosrdenství tvé u prostřed chrámu tvého.

\VS{11}Jakož jméno tvé, Bože, tak i chvála tvá až do končin země; pravice tvá zajisté plná jest spravedlnosti.

\VS{12}Raduj se, horo Sione, plésejte, dcery Judské, z příčiny soudů Božích.

\VS{13}Obejděte Sion, a obstupte jej, sečtěte věže jeho.

\VS{14}Přiložte mysl svou k ohradě, popatřte na paláce jeho, abyste uměli vypravovati věku potomnímu,

\VS{15}Že tento Bůh jest Bůh náš na věčné věky, a že on vůdce náš bude až do smrti.




\par }\PsalmChap{49}{\PP \VerseOne{1}Přednímu kantoru z synů Chóre, žalm.

\VS{2}Slyšte to všickni národové, pozorujte všickni obyvatelé zemští.

\VS{3}Tak z lidu obecného, jako z povýšených, tak bohatý, jako chudý.

\VS{4}Ústa má mluviti budou moudrost, a přemyšlování srdce mého rozumnost.

\VS{5}Nakloním k přísloví ucha svého, a při harfě vykládati budu přípovídku svou.

\VS{6}I proč se báti mám ve dnech zlých, aby nepravost těch, kteříž mi na paty šlapají, mne obklíčiti měla?

\VS{7}Kteříž doufají v svá zboží, a množstvím bohatství svého se chlubí.

\VS{8}Žádný bratra svého nijakž vykoupiti nemůže, ani Bohu za něj dáti mzdy vyplacení,

\VS{9}(Neboť by velmi drahé musilo býti vyplacení duše jejich, protož nedovedeť toho na věky),

\VS{10}Aby živ byl věčně, a neviděl porušení.

\VS{11}Nebo se vídá, že i moudří umírají, blázen a hovadný člověk zaroveň hynou, zboží svého i cizím zanechávajíce.

\VS{12}Myšlení jejich jest, že domové jejich věční jsou, a příbytkové jejich od národu do pronárodu; pročež je po krajinách nazývají jmény svými.

\VS{13}Ale člověk v slávě netrvá, jsa podobný hovadům, kteráž hynou.

\VS{14}Taková snažnost jejich jest bláznovstvím při nich, však potomci jejich ústy svými to schvalují. Sélah.

\VS{15}Jako hovada v pekle skladeni budou, smrt je žráti bude, ale upřímí panovati budou nad nimi v jitře; způsob pak oněchno aby zvetšel, z příbytku svého octnou se v hrobě.

\VS{16}Ale Bůh vykoupí duši mou z moci pekla, když mne přijme. Sélah.

\VS{17}Neboj se, když by někdo zbohatl, a když by se rozmnožila sláva domu jeho.

\VS{18}Při smrti zajisté ničeho nevezme, aniž sstoupí za ním sláva jeho.

\VS{19}Ačťkoli duši své, pokudž jest živ, lahodí; k tomu chválí jej i jiní, když sobě čistě povoluje:

\VS{20}A však musí se odebrati za věkem otců svých, a na věky světla neuzří.

\VS{21}Summou: Èlověk jsa ve cti, neusrozumí-li sobě, bývá učiněn podobný hovadům, kteráž hynou.




\par }\PsalmChap{50}{\PP \VerseOne{1}Žalm Azafovi. Bůh silný, Bůh Hospodin mluvil, a přivolal zemi od východu slunce i od západu jeho.

\VS{2}Z Siona v dokonalé kráse Bůh zastkvěl se.

\VS{3}Béřeť se Bůh náš, a nebude mlčeti; oheň před ním vše zžírati bude, a vůkol něho vichřice náramná.

\VS{4}Zavolal nebes s hůry i země, aby soudil lid svůj, řka:

\VS{5}Shromažďte mi svaté mé, kteříž smlouvu se mnou učinili při obětech.

\VS{6}I budou vypravovati nebesa spravedlnost jeho; nebo sám Bůh soudce jest. Sélah.

\VS{7}Slyš, lide můj, a buduť mluviti, Izraeli, a buduť tebou osvědčovati. Já zajisté Bůh, Bůh tvůj jsem.

\VS{8}Nechci tě obviňovati z příčiny obětí tvých, ani zápalů tvých, že by vždycky přede mnou nebyli.

\VS{9}Nevezmuť z domu tvého volka, ani z chlévů tvých kozlů.

\VS{10}Nebo má jest všecka zvěř lesní, i hovada na tisíci horách.

\VS{11}Já znám všecko ptactvo po horách, a zvěř polní před sebou mám.

\VS{12}Zlačním-li, nic tobě o to nedím; nebo můj jest okršlek zemský i plnost jeho.

\VS{13}Zdaliž jídám maso z volů, a pijím krev kozlovou?

\VS{14}Obětuj Bohu obět chvály, a plň Nejvyššímu své sliby;

\VS{15}A vzývej mne v den ssoužení, vytrhnu tě, a ty mne budeš slaviti.

\VS{16}Sic jinak bezbožníku praví Bůh: Což tobě do toho, že ty vypravuješ ustanovení má, a béřeš smlouvu mou v ústa svá,

\VS{17}Poněvadž jsi vzal v nenávist kázeň, a zavrhl jsi za sebe slova má.

\VS{18}Vidíš-li zloděje, hned s ním běžíš, a s cizoložníky díl svůj máš.

\VS{19}Ústa svá pouštíš ke zlému, a jazyk tvůj skládá lest.

\VS{20}Usazuješ se, a mluvíš proti bratru svému, a na syna matky své lehkost uvodíš.

\VS{21}To jsi činil, a já mlčel jsem. Měl-liž jsi ty se domnívati, že já tobě podobný budu? Nýbrž trestati tě budu, a představímť to před oči tvé.

\VS{22}Srozumějtež tomu již aspoň vy, kteříž se zapomínáte na Boha, abych snad nepochytil, a nebyl by, kdo by vytrhl.

\VS{23}Kdož obětuje obět chvály, tenť mne uctí, a tomu, kdož napravuje cestu svou, ukáži spasení Boží.




\par }\PsalmChap{51}{\PP \VerseOne{1}Přednímu z kantorů, žalm Davidův,

\VS{2}Když k němu přišel Nátan prorok, po jeho vjití k Betsabé.

\VS{3}Smiluj se nade mnou, Bože, podlé milosrdenství svého, podlé množství slitování svých shlaď přestoupení má.

\VS{4}Dokonale obmej mne od nepravosti mé, a od hříchu mého očisť mne.

\VS{5}Nebo já znám přestoupení svá, a hřích můj přede mnou jest ustavičně.

\VS{6}Tobě, tobě samému, zhřešil jsem, a zlého se před očima tvýma dopustil, abys spravedlivý zůstal v řečech svých, a bez úhony v soudech svých.

\VS{7}Aj, v nepravosti zplozen jsem, a v hříchu počala mne matka má.

\VS{8}Aj, ty libuješ pravdu u vnitřnostech, nadto skrytou moudrost zjevil jsi mi.

\VS{9}Vyčisť mne yzopem, a očištěn budu, umej mne, a nad sníh bělejší budu.

\VS{10}Dej mi slyšeti radost a potěšení, tak ať zpléší kosti mé, kteréž jsi potřel.

\VS{11}Odvrať tvář svou přísnou od hříšností mých, a vymaž všecky nepravosti mé.

\VS{12}Srdce čisté stvoř mi, ó Bože, a ducha přímého obnov u vnitřnostech mých.

\VS{13}Nezamítej mne od tváři své, a Ducha svatého svého neodjímej ode mne.

\VS{14}Navrať mi radost spasení svého, a duchem dobrovolným utvrď mne.

\VS{15}I budu vyučovati přestupníky cestám tvým, aby hříšníci k tobě se obraceli.

\VS{16}Vytrhni mne z pomsty pro vylití krve, ó Bože, Bože spasiteli můj, a budeť s veselím prozpěvovati jazyk můj o spravedlnosti tvé.

\VS{17}Pane, rty mé otevři, i budou ústa má zvěstovati chválu tvou.

\VS{18}Nebo neoblíbil bys oběti, bychť ji i dal, aniž bys zápalu přijal.

\VS{19}Oběti Boží duch skroušený; srdcem skroušeným a potřebným, Bože, nezhrzíš.

\VS{20}Dobrotivě nakládej z milosti své s Sionem, vzdělej zdi Jeruzalémské.

\VS{21}A tehdáž sobě zalíbíš oběti spravedlnosti, zápaly a pálení celých obětí, tehdážť voly na oltáři tvém obětovati budou.




\par }\PsalmChap{52}{\PP \VerseOne{1}Přednímu z kantorů, vyučující žalm Davidův.

\VS{2}Když přišel Doeg Idumejský, a zvěstoval Saulovi, a pověděl mu, že David všel do domu Achimelechova.

\VS{3}Proč se chlubíš nešlechetností, ty mocný? Milosrdenstvíť Boha silného trvá každého dne.

\VS{4}Těžkosti obmýšlí jazyk tvůj, tak jako břitva nabroušená lest provodí.

\VS{5}Miluješ zlé více než dobré, raději lež mluvíš než spravedlnost. Sélah.

\VS{6}Miluješ všelijaké řeči k sehlcení, a jazyk ošemetný.

\VS{7}I tebeť Bůh silný zkazí na věky, pochytí tě, a vytrhne tě z stánku, a vykoření z země živých. Sélah.

\VS{8}Což spravedliví vidouce, budou se báti a jemu posmívati:

\VS{9}Aj, toť jest ten člověk, kterýž neskládal v Bohu síly své, ale doufaje ve množství bohatství svých, zmocňoval se v zlosti své.

\VS{10}Já pak budu jako oliva zelenající se v domě Božím; neboť jsem naději složil v milosrdenství Božím na věky věků.

\VS{11}Oslavovati tě budu, Pane, na věky, že jsi to učinil, a poshovím na jméno tvé, neboť jest vzácné před oblíčejem svatých tvých.




\par }\PsalmChap{53}{\PP \VerseOne{1}Přednímu z kantorů na machalat, vyučující žalm Davidův.

\VS{2}Říká blázen v srdci svém: Není Boha. Porušeni jsou, a ohavnou páší nepravost; není, kdo by činil dobré.

\VS{3}Bůh s nebe popatřil na syny lidské, aby viděl, byl-li by kdo rozumný a hledající Boha.

\VS{4}Aj, každý z nich nazpět odšel, napořád neužiteční učiněni jsou; není, kdo by činil dobré, není ani jednoho.

\VS{5}Zdaliž nevědí všickni činitelé nepravosti, lid můj sžírajíce, jako by chléb jedli? Boha pak nevzývají.

\VS{6}Tuť se náramně strašiti budou, kdež není strachu. Bůh zajisté rozptýlí kosti těch, kteříž tě vojensky oblehli; zahanbíš je, nebo Bůh pohrdl jimi.

\VS{7}Ó by z Siona dáno bylo spasení Izraelovi. Když Bůh zase přivede zajaté lidu svého, plésati bude Jákob, a veseliti se Izrael.




\par }\PsalmChap{54}{\PP \VerseOne{1}Přednímu z kantorů na neginot, vyučující žalm Davidův,

\VS{2}Když přišli Zifejští, a řekli Saulovi: Nevíš-liž, že se David pokrývá u nás?

\VS{3}Bože, spasena mne učiň pro jméno své, a v moci své veď při mou.

\VS{4}Bože, slyš modlitbu mou, pozoruj řeči úst mých.

\VS{5}Neboť jsou cizí povstali proti mně, a ukrutníci hledají duše mé, nepředstavujíce sobě Boha před oblíčej svůj. Sélah.

\VS{6}Aj, Bůhť jest spomocník můj; Pán s těmi jest, kteříž jsou podpůrcové života mého.

\VS{7}Odplať zlým nepřátelům mým, v pravdě své vypleň je, ó Pane.

\VS{8}I buduť dobrovolně oběti obětovati, slaviti budu jméno tvé, Hospodine, proto že jest dobré.

\VS{9}Nebo z ssoužení všelikého vytrhl mne Bůh, nýbrž i pomstu nad nepřátely mými vidělo oko mé.




\par }\PsalmChap{55}{\PP \VerseOne{1}Přednímu kantoru na neginot, vyučující žalm Davidův.

\VS{2}Slyš, ó Bože, modlitbu mou, a neskrývej se před prosbou mou.

\VS{3}Pozoruj a vyslyš mne, neboť naříkám v úpění svém, a kormoutím se,

\VS{4}A to pro křik nepřítele, pro nátisk bezbožníka; neboť sčítají na mne lživé věci, a s vzteklostí se proti mně postavují.

\VS{5}Srdce mé bolestí ve mně, a strachové smrti připadli na mne.

\VS{6}Bázeň a strach přišel na mne, a hrůza přikvačila mne.

\VS{7}I řekl jsem: Ó bych měl křídla jako holubice, zaletěl bych a poodpočinul.

\VS{8}Aj, daleko bych se vzdálil, a přebýval bych na poušti. Sélah.

\VS{9}Pospíšil bych ujíti větru prudkému a vichřici.

\VS{10}Zkaz je, ó Pane, změť jazyk jejich, neboť jsem spatřil bezpráví a rozbroj v městě.

\VS{11}Dnem i nocí ty věci je obkličují po zdech jeho, a v prostředku jeho jest nepravost a převrácenost.

\VS{12}Těžkosti jsou u prostřed něho, aniž vychází chytrost a lest z ulic jeho.

\VS{13}Nebo ne nějaký nepřítel útržky mi činil, sic jinak snesl bych to; ani ten, kdož mne nenávidí, pozdvihl se proti mně, nebo skryl bych se před ním:

\VS{14}Ale ty, člověče mně rovný, vůdce můj a domácí můj;

\VS{15}Ješto jsme spolu mile tajné rady držívali, a do domu Božího společně chodívali.

\VS{16}Ó by je smrt náhle přikvačila, tak aby za živa sstoupiti musili do pekla; nebo jest nešlechetnost v příbytcích jejich a u prostřed nich.

\VS{17}Já pak k Bohu volati budu, a Hospodin vysvobodí mne.

\VS{18}U večer, i ráno, též o poledni modliti se, a nezbedně volati budu, až i vyslyší hlas můj.

\VS{19}Vykoupíť duši mou, tak aby v pokoji byla před válkou proti mně; nebo veliké množství bylo jich při mně.

\VS{20}Vyslyšíť Bůh silný, a je ssouží, (neboť sedí od věčnosti, Sélah), proto že nenapravují, aniž se bojí Boha.

\VS{21}Vztáhl ruce své na ty, kteříž s ním pokoj měli, a zrušil smlouvu svou.

\VS{22}Libější než máslo byla slova úst jeho, ale v srdci boj; měkčejší nad olej řeči jeho, a však byly jako mečové.

\VS{23}Uvrz na Hospodina břímě své, a onť opatrovati tě bude, aniž dopustí, aby na věky pohnut byl spravedlivý.

\VS{24}Ale onyno, ty Bože, svedeš do jámy zatracení; lidé zajisté vražedlní a lstiví nedojdou polovice dnů svých, já pak v tebe doufati budu.




\par }\PsalmChap{56}{\PP \VerseOne{1}Přednímu z kantorů, o němé holubici v místech vzdálených, zlatý žalm Davidův, když ho jali Filistinští v Gát.

\VS{2}Smiluj se nade mnou, ó Bože, nebo mne sehltiti chce člověk; každého dne boj veda, ssužuje mne.

\VS{3}Sehltiti mne usilují na každý den moji nepřátelé; jistě žeť jest mnoho válčících proti mně, ó Nejvyšší.

\VS{4}Kteréhokoli dne strach mne obkličuje, v tebe doufám.

\VS{5}Boha chváliti budu z slova jeho, v Boha doufati budu, aniž se budu báti, aby mi co mohlo učiniti tělo.

\VS{6}Na každý den slova má převracejí, proti mně jsou všecka myšlení jejich ke zlému.

\VS{7}Spolu se scházejí, skrývají se, a šlepějí mých šetří, číhajíce na duši mou.

\VS{8}Za nešlechetnost-liž zniknou pomsty? V prchlivosti, ó Bože, smeceš lidi ty.

\VS{9}Ty má utíkání v počtu máš, schovej slzy mé do láhvice své, a což bys jich v počtu neměl?

\VS{10}A tehdyť obráceni budou zpět nepřátelé moji v ten den, když volati budu; toť vím, že Bůh při mně stojí.

\VS{11}Jáť budu Boha chváliti z slova, Hospodina oslavovati budu z slova jeho.

\VS{12}V Boha doufám, nebudu se báti, aby mi co učiniti mohl člověk.

\VS{13}Tobě jsem, Bože, učinil sliby, a protož tobě vzdám chvály.

\VS{14}Nebo jsi vytrhl z smrti duši mou, a nohy mé od poklesnutí, tak abych stále chodil před Bohem v světle živých.




\par }\PsalmChap{57}{\PP \VerseOne{1}Přednímu kantoru, jako: Nevyhlazuj, zlatý žalm Davidův, když utekl před Saulem do jeskyně.

\VS{2}Smiluj se nade mnou, ó Bože, smiluj se nade mnou; neboť v tebe doufá duše má, a v stínu křídel tvých schráním se, až přejde ssoužení.

\VS{3}Volati budu k Bohu nejvyššímu, k Bohu silnému, kterýž dokonává za mne.

\VS{4}Onť pošle s nebe, a zachová mne od potupy usilujícího mne sehltiti. Sélah. Pošle Bůh milosrdenství své a pravdu svou.

\VS{5}Duše má jest u prostřed lvů, bydlím mezi paliči, mezi lidmi, jejichž zubové kopí a střely, a jazyk jejich jako ostrý meč.

\VS{6}Vyvyšiž se nad nebesa, ó Bože, a nade všecku zemi sláva tvá.

\VS{7}Tenata roztáhli nohám mým, sklíčili duši mou, vykopali přede mnou jámu, ale sami upadli do ní. Sélah.

\VS{8}Hotovo jest srdce mé, Bože, hotovo jest srdce mé, zpívati a oslavovati tě budu.

\VS{9}Probuď se, slávo má, probuď se, loutno a harfo, když v svitání povstávám.

\VS{10}Slaviti tě budu mezi lidmi, Pane, žalmy prozpěvovati tobě budu mezi národy.

\VS{11}Nebo veliké jest až k nebi milosrdenství tvé, a až k nejvyšším oblakům pravda tvá.

\VS{12}Vyvyšiž se nad nebesa, ó Bože, a nade všecku zemi sláva tvá.




\par }\PsalmChap{58}{\PP \VerseOne{1}Přednímu z kantorů, jako: Nevyhlazuj, Davidův žalm zlatý.

\VS{2}Právě-liž vy, ó shromáždění, spravedlnost vypovídáte? Upřímě-liž soudy činíte, vy synové lidští?

\VS{3}Anobrž raději nepravosti v srdci ukládáte, a násilí rukou svých v zemi této odvažujete.

\VS{4}Uchýlili se bezbožníci hned od narození, pobloudili hned od života matky, mluvíce lež.

\VS{5}Jed v sobě mají jako jedovatý had, jako lítý had hluchý, kterýž zacpává ucho své,

\VS{6}Aby neslyšel hlasu zaklinačů, a čarodějníka v čářích vycvičeného.

\VS{7}Ó Bože, potři jim zuby v ústech jejich, střenovní zuby lvíčat těch polámej, Hospodine.

\VS{8}Nechť se rozplynou jako voda, a zmizejí; ať jsou jako ten, kterýž napíná luk, jehož však střely se lámí,

\VS{9}Jako hlemejžď, kterýž tratí se a mizí, jako nedochůdče ženy, ješto nespatřilo slunce.

\VS{10}Prvé než lidé pocítí trní jejich a bodláku, hned za živa zapálením jako vichřicí zachváceni budou.

\VS{11}I bude se veseliti spravedlivý, když uzří pomstu, nohy své umyje ve krvi bezbožníka.

\VS{12}Ano dí každý: V pravdě, žeť má užitek spravedlivý, jistě, žeť jest Bůh soudce na zemi.




\par }\PsalmChap{59}{\PP \VerseOne{1}Přednímu z kantorů, jako: Nevyhlazujž, Davidův žalm zlatý, když poslal Saul, aby střehouc domu, zabili ho.

\VS{2}Vytrhni mne od nepřátel mých, Bože můj; před těmi, kteříž povstávají proti mně, bezpečna mne učiň.

\VS{3}Vytrhni mne od těch, kteříž páší nepravost, a od mužů vražedlných zachovej mne.

\VS{4}Neb aj, zálohy činí duši mé, sbírají se proti mně mocní, bez mého provinění a bez hříchu mého, ó Hospodine.

\VS{5}Beze vší mé nepravosti sbíhají se, a strojí; povstaniž mně vstříc, a popatř.

\VS{6}Sám ty, Hospodine Bože zástupů, Bože Izraelský, prociť, abys navštívil všecky národy, aniž se smilovávej nad kterým z těch převrácenců nešlechetných. Sélah.

\VS{7}Navracejí se k večerou, štěkají jako psi, a běhají okolo města.

\VS{8}Aj, coť vynášejí ústy svými! Mečové jsou ve rtech jejich, nebo říkají: Zdaliž kdo slyší?

\VS{9}Ale ty, Hospodine, směješ se jim, posmíváš se všechněm národům.

\VS{10}Když on moc provozuje, na tebe pozor míti budu, nebo ty, Bože, jsi hrad můj vysoký.

\VS{11}Bůh mně milosrdný předejdeť mne, Bůh dá mi viděti pomstu nad nepřátely mými.

\VS{12}Nezbijej jich, aby nezapomněl lid můj, ale zmítej jimi mocí svou, a sházej je, pavézo naše, ó Pane.

\VS{13}Hřích úst svých, slova rtů svých, (postiženi jsouce v pýše své, pro prokletí a chřadnutí), ať vypravují.

\VS{14}Zahlaď v prchlivosti, zahlaď je, ať jich není, ať poznají, že Bůh panuje v Jákobovi i do končin země. Sélah.

\VS{15}I nechažť se pak zase navracejí k večerou, štěkají jako psi, a běhají okolo města.

\VS{16}Nechať těkají, a potravy hledají, však hladovití jsouce, uložiti se musejí.

\VS{17}Já pak zpívati budu o síle tvé, hned z jitra hlasitě slaviti budu milosrdenství tvé, nebo jsi byl hrad můj vysoký, a útočiště v den ssoužení mého.

\VS{18}A posilen jsa, žalmy tobě zpívati budu; nebo jsi Bůh, vysoký hrad můj, Bůh mně milosrdný.




\par }\PsalmChap{60}{\PP \VerseOne{1}Přednímu z kantorů na šušan eduth, zlatý žalm Davidův, k vyučování,

\VS{2}Když válku vedl proti Syrii Naharaim, a proti Syrii Soba, kdyžto navrátil se Joáb, pobiv Idumejských v údolí slaném dvanácte tisíců.

\VS{3}Bože, zavrhl jsi byl nás, roztrhls nás a hněvals se, navratiž se zase k nám.

\VS{4}Zatřásl jsi byl zemí a roztrhls ji, uzdraviž rozsedliny její, neboť se chvěje.

\VS{5}Ukazoval jsi lidu svému tvrdé věci, napájels nás vínem zkormoucení.

\VS{6}Ale nyní dal jsi těm, kteříž se tebe bojí, korouhev, aby ji vyzdvihli pro pravdu tvou. Sélah.

\VS{7}Ať jsou vysvobozeni milí tvoji, zachovávejž jich pravicí svou, a vyslyš mne.

\VS{8}Bůh mluvil skrze svatost svou, veseliti se budu, budu děliti Sichem, a údolí Sochot rozměřím.

\VS{9}Můjť jest Galád, můj i Manasses, a Efraim síla hlavy mé, Juda učitel můj.

\VS{10}Moáb medenice k umývání mému, na Edoma uvrhu obuv svou, proti mně, Palestino, trub.

\VS{11}Kdo mne uvede do města ohraženého? Kdo mne zprovodí až do Idumee?

\VS{12}Zdali ne ty, ó Bože, kterýž jsi nás byl zavrhl, a nevycházels, Bože, s vojsky našimi?

\VS{13}Uděliž nám pomoci před nepřítelem, nebo marná jest pomoc lidská.

\VS{14}V Bohu udatně sobě počínati budeme, a onť pošlapá nepřátely naše.




\par }\PsalmChap{61}{\PP \VerseOne{1}Přednímu z kantorů na neginot, Davidův.

\VS{2}Slyš, ó Bože, volání mé, pozoruj modlitby mé.

\VS{3}Od konce země v sevření srdce svého k tobě volám, na skálu nade mne vyšší uvediž mne.

\VS{4}Nebo jsi býval mé útočiště, a pevná věže před tváří nepřítele.

\VS{5}Buduť bydliti v stánku tvém na věky, schráním se v skrýši křídel tvých. Sélah.

\VS{6}Ty jsi zajisté, Bože, vyslyšel žádosti mé, dal jsi dědictví bojícím se jména tvého.

\VS{7}Ke dnům krále více dnů přidej, ať jsou léta jeho od národu do pronárodu,

\VS{8}Ať bydlí na věky před tváří Boží; milosrdenství a pravdu nastroj, ať ho ostříhají.

\VS{9}A tak žalmy zpívati budu jménu tvému na věky, a sliby své plniti budu den po dni.




\par }\PsalmChap{62}{\PP \VerseOne{1}Přednímu z kantorů Jedutunovi, žalm Davidův.

\VS{2}Vždy předce k Bohu má se mlčelivě duše má, od něhoť jest spasení mé.

\VS{3}Vždyť předce on jest skála má, mé spasení, vysoký hrad můj, nepohnuť se škodlivě.

\VS{4}Až dokud zlé obmýšleti budete proti člověku? Všickni vy zahubeni budete, jako zed navážená a stěna nachýlená jste.

\VS{5}Však nic méně radí se o to, jak by jej odstrčili, aby nebyl vyvýšen; lež oblibují, ústy svými dobrořečí, ale u vnitřnosti své proklínají. Sélah.

\VS{6}Vždy předce měj se k Bohu mlčelivě, duše má, nebo od něho jest očekávání mé.

\VS{7}Onť jest zajisté skála má, mé spasení, vysoký hrad můj, nepohnuť se.

\VS{8}V Bohu jest spasení mé a sláva má; skála síly mé, doufání mé v Bohu jest.

\VS{9}Naději v něm skládejte všelikého času, ó lidé, vylévejte před oblíčejem jeho srdce vaše, Bůh útočiště naše. Sélah.

\VS{10}Jistě žeť jsou marnost synové lidští, a synové mocných lživí. Budou-li spolu na váhu vloženi, lehčejší budou nežli marnost.

\VS{11}Nedoufejtež v utiskování, ani v loupeži, a nebývejte marní; statku přibývalo-li by, nepřikládejte srdce.

\VS{12}Jednou mluvil Bůh, dvakrát jsem to slyšel, že Boží jest moc,

\VS{13}A že tvé, Pane, jest milosrdenství, a že ty odplatíš jednomu každému podlé skutků jeho.




\par }\PsalmChap{63}{\PP \VerseOne{1}Žalm Davidův, když byl na poušti Judské.

\VS{2}Bože, Bůh silný můj ty jsi, tebeť hned v jitře hledám, tebe žízní duše má, po tobě touží tělo mé, v zemi žíznivé a vyprahlé, v níž není vody,

\VS{3}Abych tě v svatyni tvé spatřoval, a viděl sílu tvou a slávu tvou,

\VS{4}(Neboť jest lepší milosrdenství tvé, nežli život), aby tě chválili rtové moji,

\VS{5}A tak abych tobě dobrořečil, pokudž jsem živ, a ve jménu tvém pozdvihoval rukou svých.

\VS{6}Jako tukem a sádlem sytila by se tu duše má, a s radostným rtů prozpěvováním chválila by tě ústa má.

\VS{7}Jistě žeť na tě pamětliv jsem i na ložci svém, každého bdění nočního přemýšlím o tobě.

\VS{8}Nebo jsi mi býval ku pomoci, protož v stínu křídel tvých prozpěvovati budu.

\VS{9}Přilnula duše má k tobě, pravice tvá zdržuje mne.

\VS{10}Pročež ti, kteříž hledají pádu duše mé, sami vejdou do největší hlubokosti země.

\VS{11}Zabijí každého z nich ostrostí meče, i budou liškám za podíl.

\VS{12}Král pak veseliti se bude v Bohu, i každý, kdož skrze něho přisahá, chlubiti se bude; nebo ústa mluvících lež zacpána budou.




\par }\PsalmChap{64}{\PP \VerseOne{1}Přednímu z kantorů, žalm Davidův.

\VS{2}Slyš, ó Bože, hlas můj, když naříkám, před hrůzou nepřítele ostříhej života mého.

\VS{3}Skrej mne před úklady zlostníků, před zbouřením těch, kteříž páší nepravost,

\VS{4}Kteříž naostřili jako meč jazyk svůj, naměřili střelu svou, řeč přehořkou.

\VS{5}Aby stříleli z skrýší na upřímého; nenadále naň vystřelují, aniž se koho bojí.

\VS{6}Zatvrzují se ve zlém, smlouvají se, jak by poléci mohli osídla, a říkají: Kdo je spatří?

\VS{7}Vyhledávají snažně nešlechetnosti, hyneme od ran přelstivých; takť vnitřnost a srdce člověka hluboké jest.

\VS{8}Ale jakž Bůh vystřelí na ně prudkou střelu, poraženi budou.

\VS{9}A ku pádu je přivede vlastní jazyk jejich; vzdálí se jich každý, kdož by je viděl.

\VS{10}I budou se báti všickni lidé, a ohlašovati skutek Boží, a k srozumívání dílu jeho příčinu dadí.

\VS{11}Spravedlivý pak veseliti se bude v Hospodinu, a v něm doufati, anobrž chlubiti se budou všickni, kteříž jsou upřímého srdce.




\par }\PsalmChap{65}{\PP \VerseOne{1}Přednímu z kantorů žalm, Davidova píseň.

\VS{2}Na tobě přestávati sluší, ó Bože, tebe na Sionu chváliti, a tu tobě slib vyplňovati.

\VS{3}Tu k tobě modlitbu vyslýchajícímu všeliké tělo přicházeti bude.

\VS{4}Mnohé nepravosti, kteréž se zmocnily nás, a přestoupení naše ty očistíš.

\VS{5}Blahoslavený, kohož vyvoluješ, a přivodíš, aby obýval v síňcích tvých. Tuť nasyceni budeme dobrým domu tvého, v svatyni chrámu tvého.

\VS{6}Předivné věci podlé spravedlnosti nám mluvíš, Bože spasení našeho, naděje všech končin země i moře dalekého,

\VS{7}Kterýž upevňuješ hory mocí svou, silou jsa přepásán,

\VS{8}Kterýž skrocuješ zvuk moře, ječení vlnobití jeho, i bouření se národů,

\VS{9}Tak že se báti musejí obyvatelé končin zázraků tvých, kteréž nastáváním jitra a večera k plésání přivodíš.

\VS{10}Navštěvuješ zemi a svlažuješ ji, hojně ji obohacuješ. Potok Boží naplňován bývá vodami, i nastrojuješ obilé jejich, když ji tak spravuješ.

\VS{11}Záhony její svlažuješ, brázdy její snižuješ, dešti ji obměkčuješ, a zrostlinám jejím požehnání dáváš.

\VS{12}Korunuješ rok dobrotivostí svou, a šlepěje tvé kropí tučností;

\VS{13}Skropují pastviště po pustinách, tak že i pahrbkové plésáním přepasováni bývají.

\VS{14}Přiodíny bývají roviny dobytkem, a údolí přistřína obilím, tak že radostí prokřikují, a prozpěvují.




\par }\PsalmChap{66}{\PP \VerseOne{1}Přednímu z kantorů, píseň žalmu. Plésej Bohu všecka země.

\VS{2}Zpívejte žalmy k slávě jména jeho, ohlašujte slávu a chválu jeho.

\VS{3}Rcete Bohu: Jak hrozný jsi v skutcích svých! Pro velikost síly tvé lháti budou tobě nepřátelé tvoji.

\VS{4}Všecka země skláněti se tobě a prozpěvovati bude, žalmy zpívati bude jménu tvému. Sélah.

\VS{5}Poďte a vizte skutky Boží, jak hrozný jest v správě při synech lidských.

\VS{6}Obrátil moře v suchost, řeku přešli nohou po suše, tuť jsme se veselili v něm.

\VS{7}Panuje v síle své nade vším světem, oči jeho spatřují národy, zpurní nebudou míti zniku. Sélah.

\VS{8}Dobrořečte národové Bohu našemu, a ohlašujte hlas chvály jeho.

\VS{9}Zachoval při životu duši naši, aniž dopustil, aby se poklesla noha naše.

\VS{10}Nebo jsi nás zpruboval, ó Bože, přečistil jsi nás, tak jako přečištěno bývá stříbro.

\VS{11}Uvedl jsi nás byl do leči, krutě jsi bedra naše ssoužil,

\VS{12}Vsadils člověka na hlavu naši, vešli jsme byli do ohně i do vody, a však jsi nás vyvedl do rozvlažení.

\VS{13}A protož vejdu do domu tvého s zápalnými obětmi, a plniti tobě budu sliby své,

\VS{14}Kteréž vyřkli rtové moji, a vynesla ústa má, když jsem byl v ssoužení.

\VS{15}Zápaly tučných beranů obětovati budu tobě s kaděním, volů i kozlů nastrojím tobě. Sélah.

\VS{16}Poďte, slyšte, a vypravovati budu, kteříž se koli bojíte Boha, co jest učinil duši mé.

\VS{17}Ústy svými k němu jsem volal, a vyvyšoval jsem ho jazykem svým.

\VS{18}Bychť byl patřil k nepravosti srdcem svým, nebyl by vyslyšel Pán.

\VS{19}Ale vyslyšelť Bůh, a pozoroval hlasu modlitby mé.

\VS{20}Požehnaný Bůh, kterýž neodstrčil modlitby mé, a milosrdenství svého ode mne neodjal.




\par }\PsalmChap{67}{\PP \VerseOne{1}Přednějšímu z kantorů na neginot, žalm k zpívání.

\VS{2}Bože, smiluj se nad námi, a požehnej nám, zasvěť oblíčej svůj nad námi, Sélah,

\VS{3}Tak aby poznali na zemi cestu tvou, mezi všemi národy spasení tvé.

\VS{4}I budou tě oslavovati národové, ó Bože, oslavovati tě budou všickni lidé.

\VS{5}Veseliti se a prozpěvovati budou národové; nebo ty souditi budeš lidi v pravosti, a národy spravovati budeš na zemi. Sélah.

\VS{6}I budou tě oslavovati národové, ó Bože, oslavovati tě budou všickni lidé.

\VS{7}Země také vydá úrodu svou. Požehnání svého uděliž nám Bůh, Bůh náš;

\VS{8}Požehnej nás Bůh, a bojtež se jeho všecky končiny země.




\par }\PsalmChap{68}{\PP \VerseOne{1}Přednímu z kantorů, Davidův žalm k zpívání.

\VS{2}Povstane Bůh, a rozprchnou se nepřátelé jeho, a utekou od tváři jeho ti, kteříž ho mají v nenávisti.

\VS{3}Jakož rozehnán bývá dým, tak je rozženeš; jakož se rozplývá vosk před ohněm, tak bezbožní zahynou před tváří Boží.

\VS{4}Spravedliví pak veselíce se, poskakovati budou před Bohem, a plésati budou radostí.

\VS{5}Prozpěvujte Bohu, žalmy zpívejte jménu jeho, vyrovnejte cestu tomu, kterýž se vznáší na oblacích. Hospodin jest jméno jeho, plésejtež před ním.

\VS{6}Otec jest sirotků a ochránce vdov, Bůh v příbytku svatém svém.

\VS{7}Bůh samotné rozmnožuje v domy, vyvodí vězně z okovů, zpurní pak bydliti musejí v zemi vyprahlé.

\VS{8}Bože, když jsi předcházel lid svůj, když jsi kráčel po poušti, Sélah,

\VS{9}Země se třásla, též i nebesa rozplývala se před tváří Boží, i ta hora Sinai před přítomností Boží, Boha Izraelského.

\VS{10}Deštěm štědrosti hojné skropoval jsi, Bože, dědictví své, a když zemdlívalo, ty jsi je zase očerstvoval.

\VS{11}Zástupové tvoji přebývají v něm, kteréžs ty nastrojil dobrotivostí svou pro chudého, ó Bože.

\VS{12}Pán dal slovo své, i těch, kteréž potěšeně zvěstovaly, zástup veliký, řkoucích:

\VS{13}Králové s vojsky utíkali, utíkali, a doma hlídající dělily kořisti.

\VS{14}Ačkoli jste mezi kotly ležeti musili, však jste jako holubice, mající křídla postříbřená, a brky z ryzího zlata.

\VS{15}Když Všemohoucí rozptýlí krále v této zemi, zbělíš jako sníh na hoře Salmon.

\VS{16}Hoře veliké, hoře v Bázan, hoře pahrbkovaté, hoře v Bázan.

\VS{17}Pročež vyskakujete, hory pahrbkovaté? Na tétoť hoře zalíbilo se Bohu přebývati, jistě žeť na ní Hospodin na věky přebývati bude.

\VS{18}Vozů Božích jest dvadceti tisíců, mnoho tisíců andělů, Pán pak mezi nimi jako na Sinai v svatyni přebývá.

\VS{19}Vstoupil jsi na výsost, jaté jsi vedl vězně, vzal jsi dary pro lidi. I nejzpurnější k přebývání s námi, Hospodine Bože, přivozuješ.

\VS{20}Požehnaný Pán, každého dne nás osýpá dary svými, Bůh silný spasení našeho. Sélah.

\VS{21}Onť jest Bůh silný náš, Bůh silný k hojnému spasení. Hospodin Pán z smrti vyvodí.

\VS{22}Raní zajisté Bůh hlavu nepřátel svých, a vrch hlavy vlasatý chodícího v hříších svých.

\VS{23}Řekltě Pán: Zaseť vyvedu své, jako z Bázan, zase vyvedu z hlubokosti mořské.

\VS{24}A protož noha tvá zbrocena bude ve krvi, i jazyk psů tvých krví nepřátelskou.

\VS{25}Spatřili slavné jití tvé, Bože, jití silného Boha mého a krále mého v svatyni.

\VS{26}Napřed šli zpěváci, z zadu hrající na nástroje hudebné, u prostřed pak děvečky bubnující.

\VS{27}V shromážděních dobrořečte Bohu Pánu, kteříž jste z národu Izraelského.

\VS{28}Tu ať jest Beniamin maličký, kterýž je opanoval, tu knížata z Judy a houfové jejich, knížata z Zabulona, i knížata z Neftalíma.

\VS{29}Obdařil tě Bůh tvůj silou. Potvrdiž, Bože, což jsi mezi námi vzdělal,

\VS{30}Z chrámu svého nad Jeruzalémem, do něhož tobě přinášeti budou králové dary.

\VS{31}Zahub zástup kopidlníků, sebrání mocných vůdců i lidu bujného, pyšně vykračující s kusy stříbra; rozptyl lidi žádostivé válek.

\VS{32}Přijdouť nejvzácnější z Egypta, Mouřenínská země rychle vztáhne ruku svou k Bohu.

\VS{33}Království země zpívejte Bohu, žalmy zpívejte Pánu, Sélah,

\VS{34}Tomu, kterýž se vznáší nad nebem nebes starodávních; aj, vydává hlas svůj, hlas přemocný.

\VS{35}Dejte čest síly Bohu, jehož důstojnost nad Izraelem, a velikomocnost jeho na oblacích.

\VS{36}Přehrozný jsi, ó Bože, z svatých příbytků svých. Bůh silný Izraelský, onť dává moc a sílu lidu svému, Bůh požehnaný.




\par }\PsalmChap{69}{\PP \VerseOne{1}Přednímu z kantorů na šošannim, žalm Davidův.

\VS{2}Vysvoboď mne, ó Bože, neboť jsou dosáhly vody až k duši mé.

\VS{3}Pohřížen jsem v hlubokém bahně, v němž dna není; všel jsem do hlubokosti vod, jejichž proud zachvátil mne.

\VS{4}Ustal jsem, volaje, vyschlo hrdlo mé, zemdlely oči mé od ohlídání se na tě Boha svého.

\VS{5}Více jest těch, kteříž mne nenávidí bez příčiny, než vlasů hlavy mé; zmocnili se ti, kteříž mne vyhladiti usilují, a jsou nepřátelé moji bez mého provinění; to, čehož jsem nevydřel, nahražovati jsem musil.

\VS{6}Bože, ty znáš sám nemoudrost mou, a výstupkové moji nejsou skryti před tebou.

\VS{7}Nechť nebývají zahanbeni příčinou mou ti, kteříž na tě očekávají, Pane, Hospodine zástupů; nechť nepřicházejí skrze mne k hanbě ti, kteříž tě hledají, ó Bože Izraelský.

\VS{8}Neboť pro tebe snáším pohanění, a stud přikryl tvář mou.

\VS{9}Cizí učiněn jsem bratřím svým, a cizozemec synům matky své,

\VS{10}Proto že horlivost domu tvého snědla mne, a hanění hanějících tě na mne připadla.

\VS{11}Když jsem plakal, postem trápiv duši svou, bylo mi to ku potupě obráceno.

\VS{12}Když jsem bral na se pytel místo roucha, tehdy jsem jim byl za přísloví.

\VS{13}Pomlouvali mne, sedíce v bráně, a písničkou byl jsem těm, kteříž pili víno.

\VS{14}Já pak modlitbu svou k tobě odsílám, Hospodine, časť jest dobré líbeznosti tvé. Ó Bože, vedlé množství milosrdenství svého vyslyš mne, pro pravdu svou spasitelnou.

\VS{15}Vytrhni mne z bláta, abych nebyl pohřížen; nechť jsem vytržen od těch, kteříž mne nenávidí, jako z hlubokostí vod,

\VS{16}Aby mne nezachvátili proudové vod, a nesehltila hlubina, ani se nade mnou zavřela prohlubně.

\VS{17}Vyslyšiž mne, Hospodine, neboť jest dobré milosrdenství tvé; vedlé množství slitování svých vzhlédniž na mne.

\VS{18}A neskrývej tváři své od služebníka svého, neboť mám úzkost; rychle vyslyš mne.

\VS{19}Přibliž se k duši mé, a vyprosť ji; pro nepřátely mé vykup mne.

\VS{20}Ty znáš pohanění mé, a zahanbení mé, i potupu mou, před tebouť jsou všickni nepřátelé moji.

\VS{21}Pohanění potřelo srdce mé, pročež jsem byl v žalosti. Očekával jsem, zdali by mne kdo politoval, ale žádného nebylo, zdali by kdo potěšiti chtěli, ale nedočkal jsem.

\VS{22}Nýbrž místo pokrmu poskytli mi žluči, a v žízni mé napájeli mne octem.

\VS{23}Budiž jim stůl jejich před nimi za osídlo, a pokojný způsob jejich místo síti.

\VS{24}Ať se zatmí oči jejich, aby viděti nemohli, a bedra jejich k stálému přiveď zemdlení.

\VS{25}Vylí na ně rozhněvání své, a prchlivost hněvu tvého ať je zachvátí.

\VS{26}Budiž příbytek jejich pustý, v staních jejich kdo by obýval, ať není žádného.

\VS{27}Nebo se tomu, jehož jsi ty zbil, protiví, a o bolesti zraněných tvých rozmlouvají.

\VS{28}Přilož nepravost k nepravosti jejich, a ať nepřicházejí k spravedlnosti tvé.

\VS{29}Nechť jsou vymazáni z knihy živých, a s spravedlivými ať nejsou zapsáni.

\VS{30}Já pak ztrápený jsem, a bolestí sevřený, ale spasení tvé, ó Bože, na místě bezpečném postaví mne.

\VS{31}I buduť chváliti jméno Boží s prozpěvováním, a velebiti je s děkováním.

\VS{32}A bude to příjemnější Hospodinu nežli vůl, neb volek rohatý s rozdělenými kopyty.

\VS{33}To když uhlédají tiší, radovati se budou, hledajíce Boha, a ožive srdce jejich.

\VS{34}Neboť vyslýchá chudé Hospodin, a vězni svými nezhrzí.

\VS{35}Chvaltež ho nebesa a země, moře i všeliký hmyz jejich.

\VS{36}Bůhť zajisté zachová Sion, a vzdělá města Judská, i budou tu bydliti, a zemi tu dědičně obdrží.

\VS{37}Tolikéž i símě služebníků jeho dědičně jí vládnouti budou, a milující jméno jeho v ní přebývati.




\par }\PsalmChap{70}{\PP \VerseOne{1}Přednímu z kantorů, žalm Davidův, k připomínání.

\VS{2}Bože, abys mne vytrhl, Hospodine, abys mi spomohl, pospěš.

\VS{3}Zahanbeni buďte, a zapyřte se, kteříž hledají duše mé; zpět obráceni a v potupu dáni buďte, kteříž se kochají v neštěstí mém.

\VS{4}Zpět obráceni buďte za to, že mne k hanbě přivesti usilují ti, kteříž na mne povolávají: Hahá, hahá.

\VS{5}Ale ať se radují a veselí v tobě všickni ti, kteříž tě hledají, a ti, kteříž milují spasení tvé, ať říkají vždycky: Veleslaven budiž Bůh náš.

\VS{6}Já pak chudý a nuzný jsem, ó Bože, pospěšiž ke mně; pomoc má, a vysvoboditel můj ty jsi, neprodlévejž, Hospodine.




\par }\PsalmChap{71}{\PP \VerseOne{1}V tebeť, Hospodine, doufám, nechť nejsem zahanben na věky.

\VS{2}Vedlé spravedlnosti své vytrhni mne, a vyprosť mne; nakloň ke mně ucha svého, a spas mne.

\VS{3}Budiž mi skalou obydlí, na niž bych ustavičně utíkal; přikázal jsi ostříhati mne, nebo skála má i pevnost má ty jsi.

\VS{4}Bože můj, vytrhni mne z ruky bezbožníka, z ruky převráceného a násilníka.

\VS{5}Nebo ty jsi má naděje, Pane; Hospodine, v tebeť doufám od své mladosti.

\VS{6}Na tebe jsem zpolehl hned od života, z břicha matky mé ty jsi mne vyvedl, v tobě jest chvála má vždycky.

\VS{7}Jako zázrak byl jsem mnohým, a však ty jsi mé silné doufání.

\VS{8}Ó ať jsou naplněna ústa má chválením tebe, přes celý den slavením tebe.

\VS{9}Nezamítejž mne v věku starosti; když zhyne síla má, neopouštějž mne.

\VS{10}Nebo mluvili nepřátelé moji proti mně, a ti, jenž střehou duše mé, radili se spolu,

\VS{11}Pravíce: Bůh jej opustil, hoňte a popadněte jej, nebo kdo by ho vytrhl, není žádného.

\VS{12}Bože, nevzdalujž se ode mne, Bože můj, přispějž mi na pomoc.

\VS{13}Nechť jsou zahanbeni, a zhynou protivníci duše mé; přikryti buďte lehkostí a hanbou, kteříž hledají pádu mého.

\VS{14}Já pak ustavičně čekati, a vždy víc a víc tě chváliti budu.

\VS{15}Ústa má budou vypravovati spravedlnost tvou, každého dne spasení tvé, ačkoli mu počtu nevím.

\VS{16}Přistoupě k všelijaké moci Panovníka Hospodina, připomínati budu tvou vlastní spravedlnost.

\VS{17}Bože, učinil jsi mne od mladosti mé, a až po dnes vypravuji o divných činech tvých.

\VS{18}Protož také i do starosti a šedin, Bože, neopouštěj mne, až v známost uvedu rámě tvé tomuto věku, a všechněm potomkům sílu tvou.

\VS{19}Nebo spravedlnost tvá, Bože, vyvýšená jest, provodíš zajisté věci veliké. Bože, kdo jest podobný tobě?

\VS{20}Kterýž ač jsi mi dal okusiti úzkostí velikých a hrozných, však zase k životu navrátíš mne, a z propastí země zase mne vyzdvihneš.

\VS{21}Rozmnožíš důstojnost mou, a zase utěšíš mne.

\VS{22}I jáť také budu tě slaviti na nástroji hudebném, i pravdu tvou, Bože můj; žalmy tobě zpívati budu na harfě, ó svatý Izraelský.

\VS{23}Plésati budou rtové moji, když žalmy zpívati budu tobě, i duše má, kterouž jsi vykoupil.

\VS{24}Nadto i jazyk můj každý den vypravovati bude spravedlnost tvou; nebo se zastyděti a zahanbiti musili ti, jenž mého pádu hledali.




\par }\PsalmChap{72}{\PP \VerseOne{1}Šalomounovi. Bože, soudy své králi dej, a spravedlnost svou synu královu,

\VS{2}Aby soudil lid tvůj v spravedlnosti a chudé tvé v pravosti.

\VS{3}Hory přinesou pokoj lidu i pahrbkové v spravedlnosti.

\VS{4}Souditi bude chudé z lidu, a vysvobodí syny nuzného, násilníka pak potře.

\VS{5}Báti se budou tebe, dokudž slunce a měsíc trvati bude, od národu až do pronárodu.

\VS{6}Jako když sstupuje déšť na přisečenou trávu, a jako tiší déšťové skrápějící zemi:

\VS{7}Tak zkvete ve dnech jeho spravedlivý, a bude hojnost pokoje, dokud měsíce stává.

\VS{8}Panovati bude od moře až k moři, a od řeky až do končin země.

\VS{9}Před ním skláněti se budou obyvatelé pustin vyprahlých, a nepřátelé jeho prach lízati budou.

\VS{10}Králové při moři a z ostrovů pocty mu přinesou, králové Šebejští a Sabejští dary obětovati budou.

\VS{11}Nadto klaněti se jemu budou všickni králové, všickni národové jemu sloužiti budou.

\VS{12}Nebo vytrhne nuzného, volajícího a nátisk trpícího, kterýž nemá spomocníka.

\VS{13}Smiluje se nad bídným a potřebným, a duše nuzných spasí.

\VS{14}Od lsti a násilí vysvobodí duši jejich; neboť jest drahá krev jejich před očima jeho.

\VS{15}Budeť dlouhověký, a dávati mu budou zlato Arabské, a ustavně za něj se modliti, na každý den jemu dobrořečiti budou.

\VS{16}Když se vrže hrst obilí do země na vrchu hor, klátiti se budou jako Libán klasové jeho, a kvésti budou měšťané jako byliny země.

\VS{17}Jméno jeho bude na věky; dokudž slunce trvá, děditi bude jméno jeho. A požehnání sobě dávajíce v něm všickni národové, budou ho blahoslaviti.

\VS{18}Požehnaný Hospodin Bůh, Bůh Izraelský, kterýž sám činí divné věci,

\VS{19}A požehnané jméno slávy jeho na věky. Budiž také naplněna slávou jeho všecka země, Amen i Amen.

\VS{20}Skonávají se modlitby Davidovy, syna Izai.




\par }\PsalmChap{73}{\PP \VerseOne{1}Žalm Azafovi. Jistě žeť jest Bůh dobrý Izraelovi, těm, kteříž jsou čistého srdce.

\VS{2}Ale nohy mé téměř se byly ušinuly, o málo, že by byli sklouzli krokové moji,

\VS{3}Když jsem horlil proti bláznivým, vida štěstí nešlechetných.

\VS{4}Nebo nebývají vázáni až k smrti, ale zůstává v cele síla jejich.

\VS{5}V práci lidské nejsou, a s lidmi trestáni nebývají.

\VS{6}Protož otočeni jsou pýchou jako halží, a ukrutností jako rouchem ozdobným přiodíni.

\VS{7}Vysedlo tukem oko jejich; majíce hojnost nad pomyšlení srdce,

\VS{8}Rozpustilí jsou, a mluví zlostně, o nátisku velmi pyšně mluví.

\VS{9}Stavějí proti nebi ústa svá, a jazyk jejich po zemi se vozí.

\VS{10}A protož na to přichází lid jeho, když se jim vody až do vrchu nalívá,

\VS{11}Že říkají: Jakť má o tom věděti Bůh silný? Aneb zdaž jest to známé Nejvyššímu?

\VS{12}Nebo aj, ti bezbožní jsouce, mají pokoj v světě, a dosahují zboží.

\VS{13}Nadarmo tedy v čistotě chovám srdce své, a v nevinnosti ruce své umývám.

\VS{14}Poněvadž každý den trestán bývám, a kázeň přichází na mne každého jitra.

\VS{15}Řeknu-li: Vypravovati budu věci takové, hle, rodina synů tvých dí, že jsem jim křiv.

\VS{16}Chtěl jsem to rozumem vystihnouti, ale vidělo mi se pracno.

\VS{17}Až jsem všel do svatyní Boha silného, tu jsem srozuměl poslední věci jejich.

\VS{18}Jistě že jsi je na místech plzkých postavil, a uvržeš je v spustliny.

\VS{19}Aj, jakť přicházejí na spuštění jako v okamžení! Mizejí a hynou hrůzami,

\VS{20}Jako snové tomu, kdož procítí; Pane, když je probudíš, obraz ten jejich za nic položíš.

\VS{21}Když zhořklo srdce mé, a ledví má bodena byla,

\VS{22}Nesmyslný jsem byl, aniž jsem co znal, jako hovádko byl jsem před tebou.

\VS{23}A však vždycky jsem byl s tebou, nebo jsi mne ujal za mou pravici.

\VS{24}Podlé rady své veď mne, a potom v slávu přijmeš mne.

\VS{25}Kohož bych měl na nebi? A mimo tebe v žádném líbosti nemám na zemi.

\VS{26}Ač tělo i srdce mé hyne, skála srdce mého, a díl můj Bůh jest na věky.

\VS{27}Nebo aj, ti, kteříž se vzdalují tebe, zahynou; vytínáš ty, kteříž cizoloží odcházením od tebe.

\VS{28}Ale mně nejlépe jest přídržeti se Boha; pročež skládám v Panovníku Hospodinu doufání své, abych vypravoval všecky skutky jeho.




\par }\PsalmChap{74}{\PP \VerseOne{1}Vyučující, Azafův. Proč, ó Bože, nás tak do konce zamítáš? Proč roznícena jest prchlivost tvá proti stádci pastvy tvé?

\VS{2}Rozpomeň se na shromáždění své, jehož jsi od starodávna dobyl a vykoupil, na proutek dědictví svého, na Sion horu tuto, na níž přebýváš.

\VS{3}Přispějž k hrozným pustinám. Jak všecko pohubil nepřítel v svatyni!

\VS{4}Řvali nepřátelé tvoji u prostřed shromáždění tvých, a na znamení toho zanechali množství korouhví svých.

\VS{5}Za hrdinu jmín byl ten, kterýž co nejvýše zdvihl sekeru, roubaje vazbu dříví jeho.

\VS{6}A nyní již řezby jeho napořád sekerami a palicemi otloukají.

\VS{7}Uvrhli oheň do svatyně tvé, na zem zřítivše, poškvrnili příbytku jména tvého.

\VS{8}Řekli v srdci svém: Vyhubme je napořád. Takž vypálili všecky stánky Boha silného v zemi.

\VS{9}Znamení svých nevidíme, jižť není proroka, aniž jest mezi námi, kdo by věděl, dokud to stane.

\VS{10}I dokudž, ó Bože, útržky činiti bude odpůrce? A nepřítel ustavičně-liž rouhati se bude jménu tvému?

\VS{11}Proč zdržuješ ruku svou, a pravice své z lůna svého nevzneseš?

\VS{12}Však jsi ty, Bože, král můj od starodávna, působíš hojné spasení u prostřed země.

\VS{13}Ty silou svou rozdělil jsi moře, a potřels hlavy draků u vodách.

\VS{14}Ty jsi potřel hlavu Leviatanovi, dal jsi jej za pokrm lidu na poušti.

\VS{15}Ty jsi otevřel vrchoviště a potoky, ty jsi osušil i řeky prudké.

\VS{16}Tvůjť jest den, tvá jest také i noc, světlo i slunce ty jsi učinil.

\VS{17}Ty jsi založil všecky končiny země, léto i zimy ty jsi sformoval.

\VS{18}Rozpomeniž se na to, že útržky činil ten odpůrce Hospodinu, a lid bláznivý jak se jménu tvému rouhal.

\VS{19}Nevydávejž té zběři duše hrdličky své, na stádce chudých svých nezapomínej se na věky.

\VS{20}Ohlédni se na smlouvu; nebo plní jsou i nejtmavější koutové země peleší ukrutnosti.

\VS{21}Nechažť bídní neodcházejí s hanbou, chudý a nuzný ať chválí jméno tvé.

\VS{22}Povstaniž, ó Bože, a veď při svou, rozpomeň se na pohanění, kteréžť se děje od nesmyslných na každý den.

\VS{23}Nezapomínej se na vykřikování svých nepřátel, a na hluk proti tobě povstávajících, kterýž se silí ustavičně.




\par }\PsalmChap{75}{\PP \VerseOne{1}Přednímu z kantorů, jako: Nezahlazuj, žalm Azafův, a píseň.

\VS{2}Oslavujeme tě, Bože, oslavujeme; nebo že jest blízké jméno tvé, vypravují to předivní skutkové tvoji.

\VS{3}Když přijde čas uložený, já právě souditi budu.

\VS{4}Rozplynula se země i všickni obyvatelé její, já utvrdím sloupy její. Sélah.

\VS{5}Dím bláznům: Neblázněte, a bezbožným: Nevyzdvihujte rohů.

\VS{6}Nevyzdvihujte proti Nejvyššímu rohů svých, aniž mluvte tvrdošijně.

\VS{7}Nebo ne od východu, ani západu, ani od pouště přichází zvýšení;

\VS{8}Ale Bůh soudce jednoho ponižuje, a druhého povyšuje.

\VS{9}Kalich zajisté jest v rukou Hospodinových, a to vína kalného plný nalitý, z něhož nalévati bude, tak že i kvasnice jeho vyváží, a vypijí všickni bezbožníci země.

\VS{10}Já pak zvěstovati budu skutky Páně na věčnost, žalmy zpívati budu Bohu Jákobovu.

\VS{11}A všecky rohy bezbožníků srážím, rohové pak spravedlivého vyvýšeni budou.




\par }\PsalmChap{76}{\PP \VerseOne{1}Přednímu z kantorů na neginot, žalm Azafův a píseň.

\VS{2}Znám jest Bůh v Judstvu, a v Izraeli veliké jméno jeho.

\VS{3}V Sálem jest stánek jeho, a obydlé jeho na Sionu.

\VS{4}Tamť jest polámal ohnivé šípy lučišť, pavézu a meč, i válku. Sélah.

\VS{5}Slavný jsi učiněn a důstojný horami loupeže.

\VS{6}V loupež dáni jsou udatní srdcem, zesnuli snem svým, aniž nalezly zmužilé hrdiny síly v rukou svých.

\VS{7}Od žehrání tvého, ó Bože Jákobův, i vůz i kůň tvrdě zesnuli.

\VS{8}Ty jsi, ty velmi hrozný, a kdo jest, ješto by před tebou ostál v rozhněvání tvém?

\VS{9}Když s nebe dáváš slyšeti výpověd svou, země se bojí a tichne,

\VS{10}Když povstává k soudu Bůh, aby zachoval všecky pokorné na zemi. Sélah.

\VS{11}Zajisté i hněv člověka chváliti tě musí, a ostatek zůřivosti skrotíš.

\VS{12}Sliby čiňte a plňte Hospodinu Bohu vašemu; kteřížkoli jste vůkol něho, přinášejte dary Přehroznému.

\VS{13}Onť odjímá ducha knížatům, a k hrůze jest králům zemským.




\par }\PsalmChap{77}{\PP \VerseOne{1}Přednímu kantoru z potomků Jedutunových, s Azafem, žalm.

\VS{2}Hlas můj k Bohu, když volám, hlas můj k Bohu, aby ucha naklonil ke mně.

\VS{3}V den ssoužení svého Pána hledal jsem, v noci ruce své rozprostíral jsem bez přestání, a nedala se potěšiti duše má.

\VS{4}Na Boha zpomínal jsem a kormoutil se, přemyšloval jsem, a úzkostmi svírán byl duch můj. Sélah.

\VS{5}Zdržoval jsi oči mé, aby bděly; potřín jsem byl, aniž jsem mluviti mohl.

\VS{6}I přicházeli mi na pamět dnové předešlí, a léta dávní.

\VS{7}Rozpomínal jsem se v noci na zpěvy své, v srdci svém přemyšloval jsem, a zpytoval to duch můj, pravě:

\VS{8}Zdali na věky zažene Bůh? Nikdy-liž již více lásky neukáže?

\VS{9}Zdali do konce přestane milosrdenství jeho? A konec vezme slovo od pokolení až do pokolení?

\VS{10}Zdali se zapomněl smilovávati Bůh silný? Zdaž zadržel v hněvě milosrdenství svá? Sélah.

\VS{11}I řekl jsem: Toť jest má smrt. Ale učiníť proměnu pravice Nejvyššího.

\VS{12}Rozpomínati se budu na skutky Hospodinovy, a připomínati sobě divné činy tvé, od starodávna.

\VS{13}A přemyšlovati o všelikém díle tvém, a o skutcích tvých mluviti.

\VS{14}Bože, svatá jest cesta tvá. Kdo jest silný, veliký, jako Bůh?

\VS{15}Ty jsi ten Bůh silný, jenž činíš divné věci; uvedl jsi v známost mezi národy sílu svou.

\VS{16}Vysvobodil jsi ramenem lid svůj, syny Jákobovy a Jozefovy. Sélah.

\VS{17}Vidělyť jsou tě vody, Bože, viděly tě vody, a zstrašily se; pohnuly se také i hlubiny.

\VS{18}Vydali povodně oblakové, vydala hřmot nebesa, ano i kameníčko tvé skákalo.

\VS{19}Vznělo hřímání tvé po obloze, blýskání osvěcovalo okršlek zemský, pohybovala se a třásla země.

\VS{20}Skrze moře byla cesta tvá, a stezky tvé skrze vody veliké, a však šlepějí tvých nebylo znáti.

\VS{21}Vedl jsi jako stádo lid svůj skrze Mojžíše a Arona.




\par }\PsalmChap{78}{\PP \VerseOne{1}Vyučující, Azafovi. Pozoruj, lide můj, zákona mého, nakloňte uší svých k slovům úst mých.

\VS{2}Otevru v podobenství ústa svá, vypravovati budu přípovídky starobylé.

\VS{3}Co jsme slýchali i poznali, a co nám otcové naši vypravovali,

\VS{4}Nezatajíme toho před syny jejich, kteříž budoucím potomkům svým vypravovati budou chvály Hospodinovy, ano i moc jeho a divné skutky jeho, kteréž činil.

\VS{5}Neboť jest vyzdvihl svědectví v Jákobovi, a zákon vydal v Izraeli, což přikázal otcům našim, aby v známost uvodili synům svým,

\VS{6}Aby to poznal věk potomní, synové, kteříž se zroditi měli, a ti povstanouce, aby vypravovali dítkám svým,

\VS{7}Aby pokládali v Bohu naději svou, a nezapomínali se na skutky Boha silného, ale ostříhali přikázaní jeho,

\VS{8}Aby nebývali jako otcové jejich, pokolení zpurné a protivné, národ, kterýž nenapravil srdce svého, a nebyl věrný Bohu silnému duch jeho.

\VS{9}Jako synové Efraim zbrojní, ač uměle z lučiště stříleli, však v čas boje zpět se obrátili,

\VS{10}Nebo neostříhali smlouvy Boží, a v zákoně jeho zpěčovali se choditi.

\VS{11}Zapomenuli se na činy jeho, a na divné skutky jeho, kteréž jim ukázal.

\VS{12}Před otci jejich činil divy v zemi Egyptské, na poli Soan.

\VS{13}Rozdělil moře, a převedl je; učinil, aby stály vody jako hromada.

\VS{14}Vedl je ve dne v oblace, a každé noci v jasném ohni.

\VS{15}Protrhl skály na poušti, a napájel je jako z propastí velikých.

\VS{16}Vyvedl potoky z skály, a učinil, aby vody tekly jako řeky.

\VS{17}A však vždy přičíněli hříchů proti němu, a popouzeli Nejvyššího na poušti.

\VS{18}A pokoušeli Boha silného v srdci svém, žádajíce pokrmu podlé líbosti své.

\VS{19}A mluvili proti Bohu, řkouce: Zdaliž bude moci Bůh silný připraviti stůl na této poušti?

\VS{20}Aj, udeřilť jest v skálu, a tekly vody, a řeky se rozvodnily. Zdali také bude moci dáti chleba? Zdali nastrojí masa lidu svému?

\VS{21}A protož uslyšav Hospodin, rozhněval se, a oheň zažžen jest proti Jákobovi, a prchlivost vstoupila na Izraele,

\VS{22}Proto že se nedověřili Bohu, a neměli naděje v spasení jeho,

\VS{23}Ačkoli rozkázal oblakům shůry, a průduchy nebeské otevřel,

\VS{24}A dštil na ně mannou ku pokrmu, a obilé nebeské dával jim.

\VS{25}Chléb mocných jedl člověk, seslal jim pokrmů do sytosti.

\VS{26}Obrátil vítr východní u povětří, a přivedl mocí svou vítr polední.

\VS{27}I dštil na ně masem jako prachem, a ptactvem pernatým jako pískem mořským.

\VS{28}Spustil je do prostřed vojska jejich, a všudy vůkol stanů jejich.

\VS{29}I jedli, a nasyceni jsou hojně, a dal jim to, čehož žádali.

\VS{30}Ještě nevyplnili žádosti své, ještě pokrm byl v ústech jejich,

\VS{31}A v tom prchlivost Boží připadla na ně, a zbil tučné jejich, a přední Izraelské porazil.

\VS{32}S tím se vším vždy ještě hřešili, a nevěřili předivným skutkům jeho.

\VS{33}A protož dopustil na ně, že marně skonali dny své, a léta svá s chvátáním.

\VS{34}Když je hubil, jestliže ho hledali, a zase k Bohu silnému hned na úsvitě se navraceli,

\VS{35}Rozpomínajíce se na to, že Bůh byl skála jejich, a Bůh silný nejvyšší vykupitel jejich:

\VS{36}(Ačkoli mu s pochlebenstvím mluvili ústy svými, a jazykem svým lhali jemu.

\VS{37}A srdce jejich nebylo upřímé před ním, aniž se věrně měli v smlouvě jeho),

\VS{38}On jsa milosrdný, odpouštěl nepravosti jejich, a nezahladil jich; častokrát odvracel hněv svůj, a nevzbuzoval vší zůřivosti své.

\VS{39}Nebo pamatoval, že jsou tělo, vítr, kterýž odchází, a nenavracuje se zase.

\VS{40}Kolikrát jsou ho dráždili na poušti, a k bolesti přivodili na pustinách.

\VS{41}Týž i týž navracujíce se, pokoušeli Boha silného, a svatému Izraelskému cíle vyměřovali.

\VS{42}Nepamatovali na moc jeho, a na ten den, v kterémž je vysvobodil z ssoužení,

\VS{43}Když činil v Egyptě znamení svá, a zázraky své na poli Soan,

\VS{44}Když obrátil v krev řeky a potoky jejich, tak že jich píti nemohli.

\VS{45}Dopustil na ně směsici žížal, aby je žraly, a žáby, aby je hubily.

\VS{46}A dal chroustům úrody jejich, a úsilí jejich kobylkám.

\VS{47}Stloukl krupami réví jejich, a stromy fíkové jejich ledem.

\VS{48}Vydal krupobití na hovada jejich, a na dobytek jejich uhlí řeřavé.

\VS{49}Poslal na ně prchlivost hněvu svého, rozpálení, zůřivost i ssoužení, dopustiv na ně anděly zlé.

\VS{50}Uprostrannil stezku prchlivosti své, neuchoval od smrti duše jejich, ano i na hovada jejich mor dopustil.

\VS{51}A pobil všecko prvorozené v Egyptě, prvotiny síly v staních Chamových.

\VS{52}Ale lid svůj vyvedl jako ovce, a vodil se s nimi jako s stádem po poušti.

\VS{53}Vodil je v bezpečnosti, tak že nestrašili, nepřátely pak jejich přikrylo moře,

\VS{54}Až je přivedl ku pomezí svatosti své, na horu tu, kteréž dobyla pravice jeho.

\VS{55}Vyhnav před tváří jejich národy, způsobil to, aby jim na provazec dědictví jejich přišli, a aby přebývala v staních jejich pokolení Izraelská.

\VS{56}Však vždy předce pokoušeli a dráždili Boha nejvyššího, a svědectví jeho neostříhali.

\VS{57}Ale zpět odšedše, převráceně činili, jako i předkové jejich; uchýlili se jako mylné lučiště.

\VS{58}Nebo popouzeli ho výsostmi svými, a rytinami svými k horlení přivedli jej.

\VS{59}Slyšel Bůh, a rozhněval se, a u velikou ošklivost vzal Izraele,

\VS{60}Tak že opustiv příbytek v Sílo, stánek, kterýž postavil mezi lidmi,

\VS{61}Vydal v zajetí sílu svou, a slávu svou v ruce nepřítele.

\VS{62}Dal pod meč lid svůj, a na dědictví své se rozhněval.

\VS{63}Mládence jeho sežral oheň, a panny jeho nebyly chváleny.

\VS{64}Kněží jejich od meče padli, a vdovy jejich neplakaly.

\VS{65}Potom pak procítil Pán jako ze sna, jako silný rek, kterýž po víně sobě vykřikuje.

\VS{66}A ranil nepřátely své po zadu, a u věčné pohanění je vydal.

\VS{67}Ačkoli pak pohrdl stánkem Jozefovým, a pokolení Efraimova nevyvolil,

\VS{68}Však vyvolil pokolení Judovo, horu Sion, kterouž zamiloval.

\VS{69}A vystavěl sobě, jako hrad vysoký, svatyni svou, jako zemi, kterouž utvrdil na věky.

\VS{70}A vyvolil Davida služebníka svého, vzav jej od chlévů stáda.

\VS{71}Když chodil za ovcemi březími, zavedl jej, aby pásl Jákoba, lid jeho, a Izraele, dědictví jeho.

\VS{72}Kterýž pásl je v upřímnosti srdce svého, a zvláštní opatrností rukou svých vodil je.




\par }\PsalmChap{79}{\PP \VerseOne{1}Žalm Azafovi. Bože, vtrhli pohané do dědictví tvého, poškvrnili chrámu svatosti tvé, obrátili Jeruzalém v hromady.

\VS{2}Dali těla mrtvá služebníků tvých za pokrm ptákům nebeským, těla svatých tvých šelmám zemským.

\VS{3}Vylili krev jejich jako vodu okolo Jeruzaléma, a nebyl, kdo by je pochovával.

\VS{4}Vydáni jsme v pohanění sousedům našim, v posměch a žert těm, kteříž jsou vůkol nás.

\VS{5}Až dokud, ó Hospodine? Na věky-liž se hněvati budeš, a hořeti bude jako oheň horlení tvé?

\VS{6}Vylí hněv svůj na národy, kteříž tě neznají, a na království, kteráž jména tvého nevzývají.

\VS{7}Neboť jsou sežrali Jákoba, a obydlí jeho v poustku obrátili.

\VS{8}Nezpomínejž nám dřevních nepravostí našich, rychle ať předejdou nás milosrdenství tvá, neboť jsme velmi znuzeni.

\VS{9}Pomoz nám, ó Bože spasení našeho, pro slávu jména svého; vytrhni nás, a buď milostiv hříchům našim pro jméno své.

\VS{10}Proč mají říkati pohané: Kdež jest Bůh jejich? Budiž znám mezi pohany, před očima našima, skrze pomstu krve služebníků svých, kteráž jest vylita.

\VS{11}Vstupiž před oblíčej tvůj lkání vězňů, a podlé velikosti síly své zanechej ostatků k smrti oddaných.

\VS{12}A odplať sousedům našim sedmernásobně do lůna jejich za pohanění, kteréž jsou tobě činili, ó Pane.

\VS{13}My pak, lid tvůj a ovce pastvy tvé, slaviti tě budeme na věky; od národu do pronárodu vypravovati budeme chválu tvou.




\par }\PsalmChap{80}{\PP \VerseOne{1}Přednímu z kantorů na šošannim, žalm svědectví, Azafovi.

\VS{2}Ó pastýři Izraelský, pozoruj, kterýž vodíš Jozefa jako stádo, kterýž sedíš nad cherubíny, ó zastkvějž se.

\VS{3}Před Efraimem, Beniaminem a Manasse vzbuď moc svou, a přispěj k spasení našemu.

\VS{4}Ó Bože, navrať nás, a dejž, ať nám svítí oblíčej tvůj, a spaseni budeme.

\VS{5}Hospodine Bože zástupů, dokudž se přísně stavěti budeš k modlitbám lidu svého?

\VS{6}Nakrmil jsi je chlebem pláče, a dals jim vypiti slz míru velikou.

\VS{7}Postavils nás k sváru sousedům našim, a nepřátelé naši aby sobě posměch z nás činili.

\VS{8}Ó Bože zástupů, navrať nás, a dej, ať nám svítí oblíčej tvůj, a spaseni budeme.

\VS{9}Ty jsi kmen vinný z Egypta přenesl, vyhnal jsi pohany, a vsadils jej.

\VS{10}Uprázdnil jsi mu, a učinils, aby se vkořenil, i zemi naplnil.

\VS{11}Přikryty jsou hory stínem jeho, a réví jeho jako nejvyšší cedrové.

\VS{12}Vypustil ratolesti své až k moři, a až do řeky rozvody své.

\VS{13}I pročež jsi rozbořil hradbu vinice, tak aby každý, kdož by tudy šel, trhati z ní mohl?

\VS{14}Vepř divoký zryl ji, a zvěř polní spásla ji.

\VS{15}Ó Bože zástupů, obrať se již, popatř s nebe, viz a navštěv kmen vinný tento,

\VS{16}Vinici tu, kterouž štípila pravice tvá, a mladistvé réví, kteréž jsi zmocnil sobě.

\VS{17}Popálenať jest ohněm a poroubána, od žehrání oblíčeje tvého hyne.

\VS{18}Budiž ruka tvá nad mužem pravice tvé, nad synem člověka, kteréhož jsi zmocnil sobě,

\VS{19}A neodstoupímeť od tebe; zachovej nás při životu, ať jméno tvé vzýváme.

\VS{20}Hospodine Bože zástupů, navratiž nás zase, a dej, ať nám svítí oblíčej tvůj, a spaseni budeme.




\par }\PsalmChap{81}{\PP \VerseOne{1}Přednímu z kantorů na gittit, Azafovi.

\VS{2}Plésejte Bohu, síle naší, prokřikujte Bohu Jákobovu.

\VS{3}Vezměte žaltář, přidejte buben, harfu libou a loutnu.

\VS{4}Trubte trubou na novměsíce, v uložený čas, v den slavnosti naší.

\VS{5}Nebo toť jest ustavení v Izraeli, řád Boha Jákobova.

\VS{6}Na svědectví v Jozefovi vyzdvihl jej, když byl vyšel proti zemi Egyptské, kdež jsme jazyk neznámý slýchati musili.

\VS{7}Osvobodil jsem, dí Bůh, od břemene rameno jeho, a ruce jeho nádob zednických zproštěny byly.

\VS{8}V ssoužení tom, když jsi volal, vytrhl jsem tě, vyslyšel jsem tě z skrýše hromu, zkušoval jsem tě při vodách sváru. Sélah.

\VS{9}Řeklť jsem: Slyš, lide můj, a osvědčím se tobě, ó Izraeli, budeš-li mne poslouchati,

\VS{10}A nebude-li mezi vámi Boha jiného, a nebudeš-li se klaněti bohu cizímu.

\VS{11}Já jsem Hospodin Bůh tvůj, kterýž jsem tě vyvedl z země Egyptské, otevři jen ústa svá, a naplnímť je.

\VS{12}Ale neuposlechl lid můj hlasu mého, a Izrael nepřestal na mně,

\VS{13}A protož pustil jsem je v žádost srdce jejich, i chodili po radách svých.

\VS{14}Ó byť mne byl lid můj poslouchal, a Izrael po cestách mých chodil,

\VS{15}Tudíž bych já byl nepřátely jejich snížil, a na protivníky jejich obrátil ruku svou.

\VS{16}A ti, kteříž v nenávisti mají Hospodina, úlisně by se jim poddávati musili, i byl by čas jejich až na věky.

\VS{17}A krmil bych je byl jádrem pšenice, a medem z skály sytil bych je.




\par }\PsalmChap{82}{\PP \VerseOne{1}Žalm Azafův. Bůh stojí v shromáždění Božím, u prostřed bohů soud čině, a dí:

\VS{2}Dokudž souditi budete nespravedlivě, a osoby nešlechetných přijímati? Sélah.

\VS{3}Zastávejte bídného a sirotka, utištěného a chudého spravedliva vyhlašujte.

\VS{4}Vytrhněte bídného a nuzného, z ruky nešlechetných vytrhněte ho.

\VS{5}Ale nevědí nic, nerozumějí nic; ve tmách ustavně chodí, až se proto všickni základové země pohybují.

\VS{6}Řeklť jsem já byl: Bohové jste, a synové Nejvyššího vy všickni;

\VS{7}A však jako i jiní lidé zemřete, a jako jeden z knížat padnete.

\VS{8}Povstaniž, ó Bože, suď zemi; nebo ty dědičně vládneš všemi národy.




\par }\PsalmChap{83}{\PP \VerseOne{1}Píseň a žalm Azafův.

\VS{2}Bože, neodmlčujž se, nečiň se neslyše, aniž se upokojuj, ó Bože silný.

\VS{3}Nebo aj, nepřátelé tvoji se bouří, a ti, kteříž tě v nenávisti mají, pozdvihují hlavy.

\VS{4}Chytře tajné rady proti lidu tvému skládají, a radí se proti těm, kteréž ty skrýváš,

\VS{5}Říkajíce: Poďte, a vyhlaďme je, ať nejsou národem, tak aby ani zpomínáno nebylo více jména Izraelova.

\VS{6}Jednomyslněť se na tom spolu snesli, i smlouvou se proti tobě zavázali,

\VS{7}Stánkové Idumejští a Izmaelitští, Moábští a Agarenští,

\VS{8}Gebálští a Ammonitští, a Amalechitští, Filistinští s obyvateli Tyrskými.

\VS{9}Ano i Assyrští spojili se s nimi, jsouce na ruku synům Lotovým. Sélah.

\VS{10}Učiniž jim jako Madianským, jako Zizarovi, a jako Jabínovi při potoku Císon,

\VS{11}Kteříž jsou do konce vyhlazeni v Endor, a učiněni hnůj země.

\VS{12}Nalož s nimi a s vůdci jejich jako s Gorébem, jako s Zébem, jako s Zebahem, a jako s Salmunou, se všemi knížaty jejich.

\VS{13}Neboť jsou řekli: Uvažme se dědičně v příbytky Boží.

\VS{14}Můj Bože, učiň to, ať jsou jako chumelice, a jako stéblo před větrem.

\VS{15}Jakož oheň spaluje les, a jako plamen zapaluje hory,

\VS{16}Tak ty je vichřicí svou stihej, a bouří svou ohrom je.

\VS{17}Naplň tváře jejich zahanbením, tak aby hledali jména tvého, Hospodine.

\VS{18}Nechať se hanbí a děsí na věčné časy, a ať potupu nesou a zahynou.

\VS{19}A tak ať poznají, že ty, kterýž sám jméno máš Hospodin, jsi nejvyšší nade vší zemí.




\par }\PsalmChap{84}{\PP \VerseOne{1}Přednímu z kantorů na gittit, synů Chóre, žalm.

\VS{2}Jak jsou milí příbytkové tvoji, Hospodine zástupů!

\VS{3}Žádostiva jest a velice touží duše má po síňcích Hospodinových; srdce mé, i tělo mé pléše k Bohu živému.

\VS{4}Ano i ten vrabec nalezl sobě místo a vlaštovice hnízdo, v němž by schránila mladé své, při oltářích tvých, Hospodine zástupů, králi můj a Bože můj.

\VS{5}Blahoslavení, kteříž přebývají v domě tvém, tiť tebe na věky chváliti budou. Sélah.

\VS{6}Blahoslavený člověk, jehož síla jest Hospodin, a v jejichž srdci jsou stezky kroků jejich,

\VS{7}Ti, kteříž jdouce přes údolí moruší, za studnici jej sobě pokládají, na něž i déšť požehnání přichází.

\VS{8}Berou se houf za houfem, a ukazují se před Bohem na Sionu.

\VS{9}Hospodine Bože zástupů, vyslyš modlitbu mou, pozoruj, ó Bože Jákobův. Sélah.

\VS{10}Pavézo naše, popatř, ó Bože, a viz tvář pomazaného svého.

\VS{11}Nebo lepší jest den v síňcích tvých, než jinde tisíc; zvolil jsem sobě raději u prahu seděti v domě Boha svého, nežli přebývati v stáncích bezbožníků.

\VS{12}Nebo Hospodin Bůh jest slunce a pavéza; tuť milosti i slávy udílí Hospodin, aniž odepře čeho dobrého chodícím v upřímnosti.

\VS{13}Hospodine zástupů, blahoslavený člověk, kterýž naději skládá v tobě.




\par }\PsalmChap{85}{\PP \VerseOne{1}Přednímu z kantorů, synů Chóre, žalm.

\VS{2}Laskavěs se, Hospodine, někdy ukazoval k zemi své, přivedls zase z vězení Jákoba.

\VS{3}Odpustil jsi nepravost lidu svého, přikryls všeliký hřích jejich. Sélah.

\VS{4}Zdržels všecken hněv svůj, odvrátils od zůřivosti prchlivost svou.

\VS{5}Navratiž se zase k nám, ó Bože spasení našeho, a učiň přítrž hněvu svému proti nám.

\VS{6}Zdaliž na věky hněvati se budeš na nás? A protáhneš zůřivost svou od národu do pronárodu?

\VS{7}Zdaliž ty obrátě se, neobživíš nás, tak aby se lid tvůj veselil v tobě?

\VS{8}Ukaž nám, Hospodine, milosrdenství své, a spasení své dej nám.

\VS{9}Ale poslechnu, co říká Bůh ten silný, Hospodin. Jistě žeť mluví pokoj k lidu svému, a k svatým svým, než aby se nenavracovali zase k bláznovství.

\VS{10}Zajisté žeť jest blízké těm, kteříž se ho bojí, spasení jeho, a přebývati bude sláva v zemi naší.

\VS{11}Milosrdenství a víra potkají se spolu, spravedlnost a pokoj dadí sobě políbení.

\VS{12}Víra z země pučiti se bude, a spravedlnost s nebe vyhlédati.

\VS{13}Dáť také Hospodin i časné dobré, tak že země naše vydá úrody své.

\VS{14}Způsobí to, aby spravedlnost před ním šla, když obrátí k cestě nohy své.




\par }\PsalmChap{86}{\PP \VerseOne{1}Modlitba Davidova. Nakloň, Hospodine, ucha svého, a vyslyš mne, neboť jsem chudý a nuzný.

\VS{2}Ostříhejž duše mé, neboť jsem ten, jehož miluješ; zachovej služebníka svého, ty Bože můj, v tobě naději majícího.

\VS{3}Smiluj se nade mnou, Hospodine, k toběť zajisté každého dne volám.

\VS{4}Potěš duše služebníka svého, neboť k tobě, ó Pane, duše své pozdvihuji.

\VS{5}Nebo ty jsi, Pane, dobrotivý a lítostivý, a hojný v milosrdenství ke všechněm, kteříž tě vzývají.

\VS{6}Slyš, Hospodine, modlitbu mou, a pozoruj hlasu žádostí mých.

\VS{7}V den ssoužení svého vzývám tě, nebo mne vyslýcháš.

\VS{8}Neníť žádného tobě podobného mezi bohy, ó Pane, a není takových skutků, jako jsou tvoji.

\VS{9}Všickni národové, kteréž jsi učinil, přicházejíce, skláněti se budou před tebou, Pane, a ctíti jméno tvé.

\VS{10}Nebo jsi ty veliký, a činíš divné věci, ty jsi Bůh sám.

\VS{11}Vyuč mne, Hospodine, cestě své, abych chodil v pravdě tvé; ustav srdce mé v bázni jména svého.

\VS{12}I budu tě oslavovati, Pane Bože můj, z celého srdce svého a ctíti jméno tvé na věky,

\VS{13}Poněvadž milosrdenství tvé veliké jest nade mnou, a vytrhls duši mou z jámy nejhlubší.

\VS{14}Ó Bože, povstaliť jsou pyšní proti mně, a rota násilníků hledají bezživotí mého, ti, kteříž tě sobě nepředstavují.

\VS{15}Ale ty Pane, Bože silný, lítostivý a milostivý, shovívající a hojný v milosrdenství, i pravdomluvný,

\VS{16}Vzhlédniž na mne, a smiluj se nade mnou, obdař silou svou služebníka svého, a zachovávej syna děvky své.

\VS{17}Prokaž ke mně znamení dobrotivosti, tak aby vidouce to ti, kteříž mne nenávidí, zahanbeni byli, že jsi ty mi, Hospodine, spomohl, a mne potěšil.




\par }\PsalmChap{87}{\PP \VerseOne{1}Synům Chóre, žalm a píseň. Základ svůj na horách svatých.

\VS{2}Milujeť Hospodin, totiž brány Sionské, nade všecky příbytky Jákobovy.

\VS{3}Přeslavnéť jsou to věci, kteréž se o tobě hlásají, ó město Boží. Sélah.

\VS{4}Připomínati budu Egypt a Babylon před svými známými, ano i Filistinské a Tyrské i Mouřeníny, že se tu každý z nich narodil.

\VS{5}An i o Sionu praveno bude: Ten i onen jest rodem z něho, sám pak Nejvyšší utvrdí jej.

\VS{6}Sečteť Hospodin při popisu národy, a dí, že tento se tu narodil. Sélah.

\VS{7}Tou příčinou zpívají s plésáním o tobě všecky moci života mého.




\par }\PsalmChap{88}{\PP \VerseOne{1}Píseň a žalm synů Chóre, přednímu zpěváku na machalat k zpívání, vyučující, složený od Hémana Ezrachitského.

\VS{2}Hospodine, Bože spasení mého, ve dne i v noci k tobě volám.

\VS{3}Vstupiž před oblíčej tvůj modlitba má, nakloň ucha svého k volání mému.

\VS{4}Neboť jest naplněna trápeními duše má, a život můj až k hrobu se přiblížil.

\VS{5}Počten jsem mezi ty, kteříž se dostávají do jámy; připodobněn jsem člověku beze vší síly.

\VS{6}Mezi mrtvé jsem odložen, jako zmordovaní ležící v hrobě, na něž nezpomínáš více, kteříž od ruky tvé vyhlazeni jsou.

\VS{7}Spustils mne do jámy nejzpodnější, do nejtemnějšího a nejhlubšího místa.

\VS{8}Dolehla na mne prchlivost tvá, a vším vlnobitím svým přikvačil jsi mne. Sélah.

\VS{9}Daleko jsi vzdálil mé známé ode mne, jimž jsi mne velice zošklivil, a tak jsem sevřín, že mi nelze nijakž vyjíti.

\VS{10}Zrak můj hyne trápením; na každý den vzývám tě, Hospodine, ruce své před tebou rozprostíraje.

\VS{11}Zdali před mrtvými učiníš zázrak? Aneb vstanou-liž mrtví, aby tě oslavovali? Sélah.

\VS{12}I zdali bude ohlašováno v hrobě milosrdenství tvé, a pravda tvá v zahynutí?

\VS{13}Zdaliž v známost přichází ve tmách div tvůj, a spravedlnost tvá v zemi zapomenutí?

\VS{14}Já pak, Hospodine, k tobě volám, a každého jitra předchází tě modlitba má.

\VS{15}Pročež, ó Hospodine, zamítáš mne, a tvář svou skrýváš přede mnou?

\VS{16}Ztrápený jsem, jako hned maje umříti od násilí; snáším hrůzy tvé, a děsím se.

\VS{17}Hněv tvůj přísný na mne se obořil, a hrůzy tvé krutě sevřely mne.

\VS{18}Obkličují mne jako voda, na každý den obstupují mne hromadně.

\VS{19}Vzdálil jsi ode mne přítele a tovaryše, a známým svým jsem ve tmě.




\par }\PsalmChap{89}{\PP \VerseOne{1}Vyučující, složený od Etana Ezrachitského.

\VS{2}O milosrdenstvích Hospodinových na věky zpívati budu, od národu do pronárodu zvěstovati budu pravdu tvou ústy svými.

\VS{3}Nebo jsem řekl: Na věky milosrdenství vzdělávati se bude, na nebi utvrdíš pravdu svou, o nížs řekl:

\VS{4}Učinil jsem smlouvu s vyvoleným svým, přisáhl jsem Davidovi služebníku svému,

\VS{5}Že až na věky utvrdím símě tvé, a vzdělám od národu do národu trůn tvůj. Sélah.

\VS{6}Protož oslavují nebesa div tvůj, Hospodine, i pravdu tvou v shromáždění svatých.

\VS{7}Nebo kdo na nebi přirovnán býti může Hospodinu? Kdo jest podobný Hospodinu mezi syny silných?

\VS{8}Bůh i v shromáždění svatých strašlivý jest náramně, a hrozný nade všecky vůkol něho.

\VS{9}Hospodine Bože zástupů, kdo jest jako ty, silný Hospodin? Nebo pravda tvá tobě přístojí všudy vůkol.

\VS{10}Ty panuješ nad dutím moře; když se zdvihají vlny jeho, ty je skrocuješ.

\VS{11}Ty jsi jako raněného potřel Egypt, a silným ramenem svým rozptýlil jsi nepřátely své.

\VS{12}Tváť jsou nebesa, tvá také i země, okršlek i plnost jeho ty jsi založil.

\VS{13}Půlnoční i polední strana, kteréž jsi ty stvořil, i Tábor a Hermon o tvém jménu zpívají.

\VS{14}Tvé rámě jest přemocné, silná ruka tvá, a vyvýšená pravice tvá.

\VS{15}Spravedlnost a soud jsou základem trůnu tvého, milosrdenství a pravda předcházejí tvář tvou.

\VS{16}Blahoslavený lid, kterýž zná zvuk tvůj; tiť, Hospodine, v světle oblíčeje tvého choditi budou.

\VS{17}Ve jménu tvém plésati budou každého dne, a v spravedlnosti tvé vyvýší se.

\VS{18}Nebo sláva síly jejich ty jsi, a z milosti tvé k zvýšení přijde roh náš.

\VS{19}Nebo štít náš jest Hospodinův, a svatého Izraelského král náš.

\VS{20}Tehdy mluvě u vidění k svatému svému, řekl jsi: Složil jsem pomoc v reku udatném, zvýšil jsem vybraného z lidu.

\VS{21}Nalezl jsem Davida služebníka svého, olejem svým svatým pomazal jsem ho.

\VS{22}A protož budeť s ním stále ruka má, ano i ramenem svým posilovati ho budu.

\VS{23}Nebudeť ho moci nuziti nepřítel, ani člověk nešlechetný trápiti.

\VS{24}Nebo potru před tváří jeho protivníky jeho, a ty, kteříž ho nenávidí, porazím.

\VS{25}Nadto pravda má a milosrdenství mé s ním bude, a ve jménu mém vyvýšen bude roh jeho.

\VS{26}A vložím na moře ruku jeho, a na řeky pravici jeho.

\VS{27}On volaje ke mně, dí: Ty jsi otec můj, Bůh silný můj a skála spasení mého.

\VS{28}Já také za prvorozeného vystavím jej, a za vyššího králů zemských.

\VS{29}Na věky zachovám jemu milosrdenství své, a smlouva s ním stálá bude.

\VS{30}Učiním i to, aby na věky trvalo símě jeho, a trůn jeho jako dnové nebes.

\VS{31}Jestliže by pak synové jeho opustili zákon můj, a v soudech mých nechodili,

\VS{32}Jestliže by ustanovení mých poškvrnili, a přikázaní mých neostříhali:

\VS{33}Tedy navštívím metlou přestoupení jejich, a trestáním nepravost jejich,

\VS{34}Ale milosrdenství svého neodejmu od něho, aniž klamati budu proti pravdě své.

\VS{35}Nepoškvrnímť smlouvy své, a toho, což vyšlo z úst mých, nezměním.

\VS{36}Jednou jsem přisáhl skrze svatost svou, nesklamámť Davidovi,

\VS{37}Že símě jeho na věky bude, a trůn jeho jako slunce přede mnou,

\VS{38}Jako měsíc utvrzeno bude na věky, a jako svědkové na obloze hodnověrní.

\VS{39}Ale ty jsi jej zavrhl a potupil, rozhněvals se na pomazaného svého.

\VS{40}Zavrhl jsi smlouvu s služebníkem svým, povrhls korunu jeho na zem.

\VS{41}Roztrhal jsi všecky ohrady jeho, a bašty jeho jsi rozválel.

\VS{42}Derou jej všickni, kteříž tudy jdou; jest ku posměchu i sousedům svým.

\VS{43}Vyvýšil jsi pravici protivníků jeho, obveselils všecky nepřátely jeho.

\VS{44}Ztupils i ostří meče jeho, aniž jsi dal jemu, aby ostáti mohl v boji.

\VS{45}Učinils přítrž okrase jeho, a trůn jeho svrhl jsi na zem.

\VS{46}Ukrátil jsi dnů mladosti jeho, a hanbous jej přiodíl. Sélah.

\VS{47}Až dokud, Hospodine? Na věky-liž se skrývati budeš? Tak-liž hořeti bude jako oheň prchlivost tvá?

\VS{48}Rozpomeniž se na mne, jak kratičký jest věk můj. Zdaliž jsi pak nadarmo stvořil všecky syny lidské?

\VS{49}Kdo z lidí může tak živ býti, aby neokusil smrti? Kdo vytrhne život svůj z hrobu? Sélah.

\VS{50}Kdež jsou milosrdenství tvá první, ó Pane? Přísahuť jsi učinil Davidovi, v pravdě své.

\VS{51}Pamatuj, Pane, na útržky činěné služebníkům tvým, a jak jsem já nosil v lůně svém potupu ode všech nejmocnějších národů,

\VS{52}Jak jsou utrhali nepřátelé tvoji, Hospodine, jak jsou utrhali šlepějím pomazaného tvého.

\VS{53}Budiž pochválen Hospodin na věky, Amen i Amen.




\par }\PsalmChap{90}{\PP \VerseOne{1}Modlitba Mojžíše, muže Božího. Pane, ty jsi býval příbytek náš od národu do pronárodu.

\VS{2}Prvé, než hory stvořeny byly, nežlis sformoval zemi, a okršlek světa, ano hned od věků a až na věky, ty jsi Bůh silný.

\VS{3}Ty přivodíš člověka na to, aby setřín byl, říkaje: Navraťtež se zase, synové lidští.

\VS{4}Nebo by tisíc let přetrval, jest to před očima tvýma jako den včerejší, a bdění noční.

\VS{5}Povodní zachvacuješ je; jsou sen, a jako bylina hned v jitře pomíjející.

\VS{6}Toho jitra, kteréhož vykvetne, mění se, u večer pak jsuc podťata, usychá.

\VS{7}Ale my hyneme od hněvu tvého, a prochlivostí tvou jsme zděšeni.

\VS{8}Nebo jsi položil nepravosti naše před sebe, a tajnosti naše na světlo oblíčeje svého.

\VS{9}Pročež všickni dnové naši v náhle přebíhají pro tvé rozhněvání; k skončení let svých docházíme jako řeč.

\VS{10}Všech dnů let našich jest let sedmdesáte, aneb jest-li kdo silnějšího přirození, osmdesát let, a i to, což nejzdárnějšího v nich, jest práce a bída, a když to pomine, tožť ihned rychle zaletíme.

\VS{11}Ale kdo jest, ješto by znal přísnost hněvu tvého, a ostýchal se zůřivosti tvé?

\VS{12}Naučiž nás počítati dnů našich, abychom uvodili moudrost v srdce.

\VS{13}Navrať se zase, Hospodine, až dokud prodléváš? Mějž lítost nad služebníky svými.

\VS{14}Nasyť nás hned v jitře svým milosrdenstvím, tak abychom prozpěvovati, a veseliti se mohli po všecky dny naše.

\VS{15}Obveseliž nás podlé dnů, v nichž jsi nás ssužoval, a let, v nichž jsme okoušeli zlého.

\VS{16}Budiž zřejmé při služebnících tvých dílo tvé, a okrasa tvá při synech jejich.

\VS{17}Budiž nám přítomná i ochotnost Hospodina Boha našeho, a díla rukou našich potvrď mezi námi, díla, pravím, rukou našich potvrď.




\par }\PsalmChap{91}{\PP \VerseOne{1}Ten, kdož v skrýši Nejvyššího přebývá, v stínu Všemohoucího odpočívati bude.

\VS{2}Dím Hospodinu: Útočiště mé a hrad můj, Bůh můj, v němž naději skládati budu.

\VS{3}Onť zajisté vysvobodí tě z osídla lovce, a od nejjedovatějšího nakažení morního.

\VS{4}Brky svými přikryje tě, a pod křídly jeho bezpečen budeš; místo štítu a pavézy budeš míti pravdu jeho.

\VS{5}Nebudeš se báti přístrachu nočního, ani střely létající ve dne.

\VS{6}Ani nakažení morního, vlekoucího se v mrákotě, ani povětří morního, v polední čas hubícího.

\VS{7}Padne jich po boku tvém tisíc, a deset tisíců po pravici tvé, ale k tobě se to nepřiblíží.

\VS{8}Očima toliko svýma to spatříš, a odplatě bezbožných se podíváš.

\VS{9}Poněvadž jsi Hospodina, kterýž útočiště mé jest, a Nejvyššího za svůj příbytek položil,

\VS{10}Nepřihodí se tobě nic zlého, aniž se přiblíží jaká rána k stánku tvému.

\VS{11}Nebo andělům svým přikázal o tobě, aby tě ostříhali na všech cestách tvých.

\VS{12}Na rukou ponesou tě, abys neurazil o kámen nohy své.

\VS{13}Po lvu a bazališku choditi budeš, a pošlapáš lvíče i draka.

\VS{14}Poněvadž mne, dí Bůh, zamiloval, vysvobodím jej, a vyvýším; nebo poznal jméno mé.

\VS{15}Vzývati mne bude, a vyslyším jej; já s ním budu v ssoužení, vytrhnu a oslavím jej.

\VS{16}Dlouhostí dnů jej nasytím, a ukáži jemu spasení své.




\par }\PsalmChap{92}{\PP \VerseOne{1}Žalm a píseň, ke dni sobotnímu.

\VS{2}Dobré jest oslavovati Hospodina, a žalmy zpívati jménu tvému, ó Nejvyšší,

\VS{3}Zvěstovati každé jitro milosrdenství tvé, a pravdu tvou každé noci,

\VS{4}Při nástroji o desíti strunách, při loutně, a při harfě s písničkou.

\VS{5}Nebo jsi mne rozveselil, Hospodine, skutky svými, o skutcích rukou tvých zpívati budu.

\VS{6}Jak velicí jsou skutkové tvoji, Hospodine! Velmi hluboká jsou myšlení tvá.

\VS{7}Èlověk hovadný nezná toho, aniž blázen rozumí tomu,

\VS{8}Že vyrostají bezbožní jako bylina, a kvetou všickni činitelé nepravosti, aby vyhlazeni byli na věky.

\VS{9}Ty pak, ó Nejvyšší, že na věky jsi Hospodin.

\VS{10}Nebo aj, nepřátelé tvoji, Hospodine, nebo aj, nepřátelé tvoji zahynou; rozptýleni budou všickni činitelé nepravosti.

\VS{11}Můj pak roh vyzdvihneš jako jednorožcův, pokropen budu olejem novým.

\VS{12}I podívá se oko mé na ty, jenž mne špehují, a o těch nešlechetnících, jenž proti mně povstávají, ušima svýma uslyším.

\VS{13}Spravedlivý jako palma kvésti bude, a jako cedr na Libánu rozloží se.

\VS{14}Štípení v domě Hospodinově v síňcích Boha našeho kvésti budou.

\VS{15}Ještě i v šedinách ovoce ponesou, spanilí a zelení budou,

\VS{16}Aby to zvěstováno bylo, že přímý jest Hospodin, skála má, a že nepravosti žádné při něm není.




\par }\PsalmChap{93}{\PP \VerseOne{1}Hospodin kraluje, v důstojnost se oblékl, oblékl se Hospodin v sílu, a přepásal se; také okršlek země upevnil, aby se nepohnul.

\VS{2}Utvrzenť jest trůn tvůj přede všemi časy, od věčnosti ty jsi.

\VS{3}Pozdvihují se řeky, ó Hospodine, pozdvihují řeky zvuku svého, pozdvihují řeky vlnobití svých.

\VS{4}Nad zvuk mnohých vod, nad sílu vln mořských mnohem silnější jest na výsostech Hospodin.

\VS{5}Svědectví tvá jsou velmi jistá, domu tvému ušlechtilá svatost, Hospodine, až na věky.




\par }\PsalmChap{94}{\PP \VerseOne{1}Bože silný pomst, Hospodine, Bože silný pomst, zastkvěj se.

\VS{2}Zdvihni se, ó soudce vší země, a dej odplatu pyšným.

\VS{3}Až dokud bezbožní, Hospodine, až dokud bezbožní budou plésati,

\VS{4}Žváti a hrdě mluviti, honosíce se, všickni činitelé nepravosti?

\VS{5}Lid tvůj, Hospodine, potírati a dědictví tvé bědovati?

\VS{6}Vdovy a příchozí mordovati, a sirotky hubiti,

\VS{7}Říkajíce: Nehledíť na to Hospodin, aniž tomu rozumí Bůh Jákobův?

\VS{8}Rozumějte, ó vy hovadní v lidu, a vy blázni, kdy srozumíte?

\VS{9}Zdali ten, jenž učinil ucho, neslyší? A kterýž stvořil oko, zdali nespatří?

\VS{10}Zdali ten, jenž tresce národy, nebude kárati, kterýž učí lidi umění?

\VS{11}Hospodinť zná myšlení lidská, že jsou pouhá marnost.

\VS{12}Blahoslavený jest ten muž, kteréhož ty cvičíš, Hospodine, a z zákona svého jej vyučuješ.

\VS{13}Abys mu způsobil pokoj před časy zlými, až by za tím vykopána byla bezbožníku jáma.

\VS{14}Neboť neopustí Hospodin lidu svého, a dědictví svého nezanechá,

\VS{15}Ale až k spravedlnosti navrátí se soud, a za ním všickni upřímého srdce.

\VS{16}Kdož by se byl o mne zasadil proti zlostníkům? Kdo by se byl za mne postavil proti těm, jenž páší nepravost?

\VS{17}Kdyby mi Hospodin nebyl ku pomoci, tudíž by se byla octla duše má v mlčení.

\VS{18}Již jsem byl řekl: Klesla noha má, ale milosrdenství tvé, ó Hospodine, zdrželo mne.

\VS{19}Ve množství přemyšlování mých u vnitřnosti mé, tvá potěšování obveselovala duši mou.

\VS{20}Zdaliž se k tobě přitovaryší stolice převráceností těch, jenž vynášejí nátisk mimo spravedlnost,

\VS{21}Jenž se shlukují proti duši spravedlivého, a krev nevinnou odsuzují?

\VS{22}Ale Hospodin jest mým hradem vysokým, a Bůh můj skalou útočiště mého.

\VS{23}Onť obrátí na ně nepravost jejich, a zlostí jejich zahladí je, zahladí je Hospodin Bůh náš.




\par }\PsalmChap{95}{\PP \VerseOne{1}Poďte, zpívejme Hospodinu, prokřikujme skále spasení našeho.

\VS{2}Předejděme oblíčej jeho s díkčiněním, žalmy prozpěvujme jemu.

\VS{3}Nebo Hospodin jest Bůh veliký, a král veliký nade všecky bohy,

\VS{4}V jehož rukou základové země, a vrchové hor jeho jsou.

\VS{5}Jehož jest i moře, nebo on je učinil, i země, kterouž ruce jeho sformovaly.

\VS{6}Poďte, sklánějme se, a padněme před ním, klekejme před Hospodinem stvořitelem naším.

\VS{7}Onť jest zajisté Bůh náš, a my jsme lid pastvy jeho, a stádo rukou jeho. Dnes uslyšíte-li hlas jeho,

\VS{8}Nezatvrzujte srdce svého, jako při popuzení, a v den pokušení na poušti,

\VS{9}Kdežto pokoušeli mne otcové vaši, zkusiliť jsou mne, a viděli skutky mé.

\VS{10}Za čtyřidceti let měl jsem nesnáz s národem tím, a řekl jsem: Lid tento bloudí srdcem, a nepoznali cest mých.

\VS{11}Jimž jsem přisáhl v hněvě svém, že nevejdou v odpočinutí mé.




\par }\PsalmChap{96}{\PP \VerseOne{1}Zpívejte Hospodinu píseň novou, zpívej Hospodinu všecka země.

\VS{2}Zpívejte Hospodinu, dobrořečte jménu jeho, zvěstujte den po dni spasení jeho.

\VS{3}Vypravujte mezi národy slávu jeho, mezi všemi lidmi divy jeho.

\VS{4}Nebo veliký Hospodin, a vší chvály hodný, i hrozný jest nade všecky bohy.

\VS{5}Všickni zajisté bohové národů jsou modly, ale Hospodin nebesa učinil.

\VS{6}Sláva a důstojnost před ním, síla i okrasa v svatyni jeho.

\VS{7}Vzdejte Hospodinu čeledi národů, vzdejte Hospodinu čest i moc.

\VS{8}Vzdejte Hospodinu čest jména jeho, přineste dary, a vejděte do síňcí jeho.

\VS{9}Sklánějte se Hospodinu v okrase svatoti, boj se oblíčeje jeho všecka země.

\VS{10}Rcete mezi pohany: Hospodin kraluje, a že i okršlek zemský upevněn bude, tak aby se nepohnul, a že souditi bude lidi spravedlivě.

\VS{11}Rozveseltež se nebesa, a plésej země, zvuč moře, i což v něm jest.

\VS{12}Plésej pole a vše, což na něm, tehdáž ať prozpěvuje všecko dříví lesní,

\VS{13}Před tváří Hospodina; neboť se béře, béře se zajisté, aby soudil zemi. Budeť souditi okršlek světa v spravedlnosti, a národy v pravdě své.




\par }\PsalmChap{97}{\PP \VerseOne{1}Hospodin kraluje, plésej země, a vesel se ostrovů všecko množství.

\VS{2}Oblak a mrákota jest vůkol něho, spravedlnost a soud základ trůnu jeho.

\VS{3}Oheň předchází jej, a zapaluje vůkol nepřátely jeho.

\VS{4}Zasvěcujíť se po okršlku světa blýskání jeho; to viduc země, děsí se.

\VS{5}Hory jako vosk rozplývají se před oblíčejem Hospodina, před oblíčejem Panovníka vší země.

\VS{6}Nebesa vypravují o jeho spravedlnosti, a slávu jeho spatřují všickni národové.

\VS{7}Zastyďte se všickni, kteříž sloužíte rytinám, kteříž se chlubíte modlami; sklánějte se před ním všickni bohové.

\VS{8}To uslyše Sion, rozveselí se, a zpléší dcery Judské z příčiny soudů tvých, Hospodine.

\VS{9}Nebo ty, Hospodine, jsi nejvyšší na vší zemi, a velice jsi vyvýšený nade všecky bohy.

\VS{10}Vy, kteříž milujete Hospodina, mějte v nenávisti to, což zlého jest; onť ostříhá duší svatých svých, a z ruky bezbožníků je vytrhuje.

\VS{11}Světlo vsáto jest spravedlivým, a radost těm, kteříž jsou upřímého srdce.

\VS{12}Veselte se, spravedliví v Hospodinu, a oslavujte památku svatosti jeho.




\par }\PsalmChap{98}{\PP \VerseOne{1}Žalm. Zpívejte Hospodinu píseň novou, neboť jest divné věci učinil; spomohla mu pravice jeho, a rámě svatosti jeho.

\VS{2}V známost uvedl Hospodin spasení své, před očima národů zjevil spravedlnost svou.

\VS{3}Rozpomenul se na milosrdenství své, a na pravdu svou k domu Izraelskému; všecky končiny země vidí spasení Boha našeho.

\VS{4}Prokřikuj Hospodinu všecka země; zvuk vydejte, prozpěvujte, a žalmy zpívejte.

\VS{5}Žalmy zpívejte Hospodinu na citaře, k citaře i hlasem přizpěvujte.

\VS{6}Trubami a zvučnými pozouny hlas vydejte před králem Hospodinem.

\VS{7}Zvuč moře i to, což v něm jest, okršlek světa i ti, kteříž na něm bydlí.

\VS{8}Řeky rukama plésejte, spolu i hory prozpěvujte,

\VS{9}Před Hospodinem; neboť se béře, aby soudil zemi. Budeť souditi okršlek světa v spravedlnosti, a národy v pravosti.




\par }\PsalmChap{99}{\PP \VerseOne{1}Hospodin kraluje, užasněte se národové; sedí nad cherubíny, pohniž se země.

\VS{2}Hospodin na Sionu veliký, a vyvýšený jest nade všecky lidi.

\VS{3}Oslavujte jméno tvé veliké a hrozné, nebo svaté jest.

\VS{4}Moc zajisté králova miluje soud; ty jsi ustanovil práva, soud a spravedlnost v Jákobovi ty konáš.

\VS{5}Vyvyšujte Hospodina Boha našeho, a sklánějte se u podnoží noh jeho, svatýť jest.

\VS{6}Mojžíš a Aron mezi kněžími jeho, a Samuel mezi vzývajícími jméno jeho; volávali k Hospodinu, a on je vyslýchal.

\VS{7}V sloupu oblakovém mluvíval k nim; kteřížto když ostříhali svědectví jeho, i ustanovení jim vydal.

\VS{8}Hospodine Bože náš, tys je vyslýchal, Bože, bývals jim milostiv, i když jsi je trestal pro výstupky jejich.

\VS{9}Vyvyšujte Hospodina Boha našeho, a sklánějte se na hoře svaté jeho; neboť jest svatý Hospodin Bůh náš.




\par }\PsalmChap{100}{\PP \VerseOne{1}Žalm k díků činění. Prokřikuj Hospodinu všecka země.

\VS{2}Služte Hospodinu s veselím, předstupte před oblíčej jeho s prozpěvováním.

\VS{3}Vězte, že Hospodin jest Bůh; on učinil nás, a ne my sami sebe, abychom byli lid jeho, a ovce pastvy jeho.

\VS{4}Vcházejte do bran jeho s díkčiněním, a do síní jeho s chvalami; oslavujte jej, a dobrořečte jménu jeho.

\VS{5}Nebo dobrý jest Hospodin, na věky milosrdenství jeho, a od národu až do pronárodu pravda jeho.




\par }\PsalmChap{101}{\PP \VerseOne{1}Žalm Davidův. O milosrdenství a soudu zpívati budu, tobě, ó Hospodine, žalmy budu zpívati.

\VS{2}Opatrně se míti budu na cestě přímé, až přijdeš ke mně; choditi budu ustavičně v upřímnosti srdce svého i v domě svém.

\VS{3}Nepředstavímť sobě před oči věci nešlechetné; skutek uchylujících se v nenávisti mám, nepřichytíť se mne.

\VS{4}Srdce převrácené odstoupí ode mne, zlého nebudu oblibovati.

\VS{5}Škodícího jazykem bližnímu svému tajně, tohoť vytnu; očí vysokých a mysli naduté nikoli nebudu moci trpěti.

\VS{6}Oči mé na pravdomluvné v zemi, aby sedali se mnou; kdož chodí po cestě upřímé, tenť mi sloužiti bude.

\VS{7}Nebude bydliti v domě mém činící lest, a mluvící lež nebude míti místa u mne.

\VS{8}Každého jitra pléniti budu všecky nešlechetné z země, abych tak vyplénil z města Hospodinova všecky, kdož páší nepravost.




\par }\PsalmChap{102}{\PP \VerseOne{1}Modlitba chudého, když sevřín jsa, před Hospodinem vylévá žádosti své.

\VS{2}Hospodine, slyš modlitbu mou, a volání mé přijdiž k tobě.

\VS{3}Neskrývej tváři své přede mnou, v den ssoužení mého nakloň ke mně ucha svého; když k tobě volám, rychle vyslyš mne.

\VS{4}Nebo mizejí jako dým dnové moji, a kosti mé jako ohniště vypáleny jsou.

\VS{5}Poraženo jest jako bylina, a usvadlo srdce mé, tak že jsem chleba svého jísti zapomenul.

\VS{6}Od hlasu lkání mého přilnuly kosti mé k kůži mé.

\VS{7}Podobný jsem učiněn pelikánu na poušti, jsem jako výr na pustinách.

\VS{8}Bdím, a jsem jako vrabec osamělý na střeše.

\VS{9}Každý den utrhají mi nepřátelé moji, a posměvači moji proklínají mnou.

\VS{10}Nebo jídám popel jako chléb, a k nápoji svému slz přiměšuji,

\VS{11}Pro rozhněvání tvé a zažžený hněv tvůj; nebo zdvihna mne, hodils mnou.

\VS{12}Dnové moji jsou jako stín nachýlený, a já jako tráva usvadl jsem.

\VS{13}Ale ty, Hospodine, na věky zůstáváš, a památka tvá od národu až do pronárodu.

\VS{14}Ty povstana, smiluješ se nad Sionem, nebo čas jest učiniti milost jemu, a čas uložený přišel.

\VS{15}Nebo líbost mají služebníci tvoji v kamení jeho, a nad prachem jeho slitují se,

\VS{16}Aby se báli pohané jména Hospodinova, a všickni králové země slávy tvé,

\VS{17}Když by Hospodin vzdělal Sion, a ukázal se v slávě své,

\VS{18}Když by popatřil k modlitbě poníženého lidu, nepohrdaje modlitbou jejich.

\VS{19}Budeť to zapsáno pro budoucí potomky, a lid, kterýž má stvořen býti, chváliti bude Hospodina,

\VS{20}Že shlédl s výsosti svatosti své. Hospodin s nebe na zemi že popatřil,

\VS{21}Aby vyslyšel vzdychání vězňů, a rozvázal ty, kteříž již k smrti oddání byli,

\VS{22}Aby vypravovali na Sionu jméno Hospodinovo, a chválu jeho v Jeruzalémě,

\VS{23}Když se spolu shromáždí národové a království, aby sloužili Hospodinu.

\VS{24}Ztrápilť jest na cestě sílu mou, ukrátil dnů mých,

\VS{25}Až jsem řekl: Můj Bože, nebeř mne u prostřed dnů mých; od národu zajisté až do pronárodu jsou léta tvá,

\VS{26}I prvé nežlis založil zemi, a dílo rukou svých, nebesa.

\VS{27}Onať pominou, ty pak zůstáváš; všecky ty věci jako roucho zvetšejí, jako oděv změníš je, a změněny budou.

\VS{28}Ty pak jsi tentýž, a léta tvá nikdy nepřestanou.

\VS{29}Synové služebníků tvých bydliti budou, a símě jejich zmocní se před tebou.




\par }\PsalmChap{103}{\PP \VerseOne{1}Davidův. Dobrořeč duše má Hospodinu, a všecky vnitřnosti mé jménu svatému jeho.

\VS{2}Dobrořeč duše má Hospodinu, a nezapomínej se na všecka dobrodiní jeho,

\VS{3}Kterýž odpouští tobě všecky nepravosti, kterýž uzdravuje všecky nemoci tvé,

\VS{4}Kterýž vysvobozuje od zahynutí život tvůj, kterýž tě korunuje milosrdenstvím a mnohým slitováním,

\VS{5}Kterýž nasycuje dobrými věcmi ústa tvá, tak že se obnovuje jako orlice mladost tvá.

\VS{6}Èiní, což spravedlivého jest, Hospodin, a soudy všechněm utištěným.

\VS{7}Známé učinil Mojžíšovi cesty své, synům Izraelským skutky své.

\VS{8}Lítostivý a milostivý jest Hospodin, dlouhoshovívající a mnohého milosrdenství.

\VS{9}Nebudeť ustavičně žehrati, ani na věky hněvu držeti.

\VS{10}Ne podlé hříchů našich nakládá s námi, ani vedlé nepravostí našich odplacuje nám.

\VS{11}Nebo jakož jsou vysoko nebesa nad zemí, tak jest vyvýšené milosrdenství jeho nad těmi, kteříž se ho bojí.

\VS{12}A jak daleko jest východ od západu, tak daleko vzdálil od nás přestoupení naše.

\VS{13}Jakož se slitovává otec nad dítkami, tak se slitovává Hospodin nad těmi, kteříž se hobojí.

\VS{14}Onť zajisté zná slepení naše, v paměti má, že prach jsme.

\VS{15}Dnové člověka jsou jako tráva, a jako květ polní, tak kvete.

\VS{16}Jakž vítr na něj povane, anť ho není, aniž ho již více pozná místo jeho.

\VS{17}Milosrdenství pak Hospodinovo od věků až na věky nad těmi, kteříž se ho bojí, a spravedlnost jeho nad syny synů,

\VS{18}Kteříž ostříhají smlouvy jeho, a pamatují na přikázaní jeho, aby je činili.

\VS{19}Hospodin na nebesích utvrdil trůn svůj, a kralování jeho nade vším panuje.

\VS{20}Dobrořečte Hospodinu andělé jeho, kteříž jste mocní v síle, a činíte slovo jeho, poslušní jsouc hlasu slova jeho.

\VS{21}Dobrořečte Hospodinu všickni zástupové jeho, služebníci jeho, kteříž činíte vůli jeho.

\VS{22}Dobrořečte Hospodinu všickni skutkové jeho, na všech místech panování jeho. Dobrořeč duše má Hospodinu.




\par }\PsalmChap{104}{\PP \VerseOne{1}Dobrořeč duše má Hospodinu. Hospodine Bože můj, velmi jsi veliký, velebnost a krásu jsi oblékl.

\VS{2}Přioděls se světlem jako rouchem, roztáhls nebesa jako kortýnu.

\VS{3}Kterýž sklenul na vodách paláce své, kterýž užívá hustých oblaků místo vozů, a vznáší se na peří větrovém.

\VS{4}Kterýž činí posly své duchy, služebníky své oheň plápolající.

\VS{5}Založil zemi na sloupích jejich, tak že se nepohne na věky věků.

\VS{6}Propastí jako rouchem byl jsi ji přioděl, i nad horami stály vody.

\VS{7}K žehrání tvému rozběhly se, před hřmotem hromu tvého pospíšily,

\VS{8}(Vystoupily hory, snížilo se údolí), na místo, kteréž jsi jim založil.

\VS{9}Meze jsi položil, aby jich nepřestupovaly, ani se navracovaly k přikrývání země.

\VS{10}Kterýž vypouštíš potoky přes údolé, aby tekli mezi horami,

\VS{11}A nápoj dávali všechněm živočichům polním. Tuť uhašují oslové divocí žízeň svou.

\VS{12}Při nich hnízdí se ptactvo nebeské, a z prostřed ratolestí hlas svůj vydává.

\VS{13}Kterýž svlažuješ hory z výsostí svých, aby ovocem činů tvých sytila se země.

\VS{14}Dáváš, aby rostla tráva dobytku, a bylina ku potřebě člověku, abys tak vyvodil chléb z země,

\VS{15}A víno, jenž obveseluje srdce člověka. Èiní, aby se stkvěla tvář od oleje, ano i pokrmem zdržuje život lidský.

\VS{16}Nasyceno bývá i dříví Hospodinovo, cedrové Libánští, kteréž štípil.

\VS{17}Na nichž se ptáci hnízdí, i čáp příbytek svůj má na jedlí.

\VS{18}Hory vysoké jsou kamsíků, skály útočiště králíků.

\VS{19}Učinil měsíc k jistým časům, a slunce zná západ svůj.

\VS{20}Uvodíš tmu, a bývá noc, v níž vybíhají všickni živočichové lesní:

\VS{21}Lvíčata řvoucí po loupeži, aby hledali od Boha silného pokrmu svého.

\VS{22}Když slunce vychází, zase shromažďují se, a v doupatech svých se ukládají.

\VS{23}Èlověk vychází ku práci své, a k dílu svému až do večera.

\VS{24}Jak mnozí a velicí jsou skutkové tvoji, Hospodine! Všeckys je moudře učinil, plná jest země bohatství tvého.

\VS{25}V moři pak velikém a přeširokém, tamť jsou hmyzové nesčíslní, a živočichové malí i velicí.

\VS{26}Tuť bárky přecházejí i velryb, kteréhož jsi stvořil, aby v něm hrál.

\VS{27}Všecko to na tě očekává, abys jim dával pokrm časem svým.

\VS{28}Když jim dáváš, sbírají; když otvíráš ruku svou, nasyceni bývají dobrými věcmi.

\VS{29}Když skrýváš tvář svou, rmoutí se; když odjímáš ducha jejich, hynou, a v prach svůj se navracejí.

\VS{30}Vysíláš ducha svého, a zase stvořeni bývají, a obnovuješ tvář země.

\VS{31}Budiž sláva Hospodinova na věky, rozveselujž se Hospodin v skutcích svých.

\VS{32}On když pohledí na zemi, anať se třese; když se dotkne hor, anť se kouří.

\VS{33}Zpívati budu Hospodinu, dokudž jsem živ; žalmy Bohu svému zpívati budu, pokudž mne stává.

\VS{34}Libé bude přemyšlování mé o něm, jáť rozveselím se v Hospodinu.

\VS{35}Ó by hříšníci vyhynuli z země, a bezbožných aby již nebylo. Dobrořeč duše má Hospodinu. Halelujah.




\par }\PsalmChap{105}{\PP \VerseOne{1}Oslavujte Hospodina, ohlašujte jméno jeho, oznamujte mezi národy skutky jeho.

\VS{2}Zpívejte jemu, žalmy prozpěvujte jemu, rozmlouvejte o všech divných skutcích jeho.

\VS{3}Chlubte se jménem svatým jeho; vesel se srdce těch, kteříž hledají Hospodina.

\VS{4}Hledejte Hospodina a síly jeho, hledejte tváři jeho ustavičně.

\VS{5}Rozpomínejte se na divné skutky jeho, kteréž činil, na zázraky jeho a na soudy úst jeho,

\VS{6}Símě Abrahamovo, služebníka jeho, synové Jákobovi, vyvolení jeho.

\VS{7}Onť jest Hospodin Bůh náš, na vší zemi soudové jeho.

\VS{8}Pamatuje věčně na smlouvu svou, na slovo, kteréž přikázal až do tisíce pokolení,

\VS{9}Kteréž upevnil s Abrahamem, a na přísahu svou učiněnou Izákovi.

\VS{10}Nebo ji utvrdil Jákobovi za ustanovení, Izraelovi za smlouvu věčnou,

\VS{11}Pravě: Tobě dám zemi Kananejskou za podíl dědictví vašeho,

\VS{12}Ješto jich byl malý počet, malý počet, a ještě v ní byli pohostinu.

\VS{13}Přecházeli zajisté z národu do národu, a z království k jinému lidu.

\VS{14}Nedopustil žádnému ublížiti jim, ano i krále pro ně trestal, řka:

\VS{15}Nedotýkejte se pomazaných mých, a prorokům mým nečiňte nic zlého.

\VS{16}Když přivolav hlad na zemi, všecku hůl chleba polámal,

\VS{17}Poslal před nimi muže znamenitého, jenž za služebníka prodán byl, totiž Jozefa.

\VS{18}Jehož nohy sevřeli pouty, železa podniknouti musil,

\VS{19}Až do toho času, když se zmínka stala o něm; řeč Hospodinova zkusila ho.

\VS{20}Poslav král, propustiti ho rozkázal, panovník lidu svobodna ho učinil.

\VS{21}Ustanovil ho pánem domu svého, a panovníkem všeho vládařství svého,

\VS{22}Aby vládl i knížaty jeho podlé své líbosti, a starce jeho vyučoval moudrosti.

\VS{23}Potom všel Izrael do Egypta, a Jákob pohostinu byl v zemi Chamově.

\VS{24}Kdež rozmnožil Bůh lid svůj náramně, a učinil, aby silnější byl nad nepřátely své.

\VS{25}Změnil mysl těchto, aby v nenávisti měli lid jeho, a aby ukládali lest o služebnících jeho.

\VS{26}I poslal Mojžíše slouhu svého, a Arona, kteréhož vyvolil.

\VS{27}Kteříž předložili jim slova znamení jeho a zázraků v zemi Chamově.

\VS{28}Poslal tmu, a zatmělo se, aniž odporná byla slovu jeho.

\VS{29}Obrátil vody jejich v krev, a zmořil ryby v nich.

\VS{30}Vydala země jejich množství žab, i v pokoleních králů jejich.

\VS{31}Řekl, i přišla směsice žížal, a stěnice na všecky končiny jejich.

\VS{32}Dal místo deště krupobití, oheň hořící na zemi jejich,

\VS{33}Tak že potloukl réví jejich i fíkoví jejich, a zpřerážel dříví v krajině jejich.

\VS{34}Řekl, i přišly kobylky a chroustů nesčíslné množství.

\VS{35}I sežrali všelikou bylinu v krajině jejich, a pojedli úrody země jejich.

\VS{36}Nadto pobil všecko prvorozené v zemi jejich, počátek všeliké síly jejich.

\VS{37}Tedy vyvedl své s stříbrem a zlatem, aniž byl v pokoleních jejich, ješto by se poklesl.

\VS{38}Veselili se Egyptští, když tito vycházeli; nebo byl připadl na ně strach Izraelských.

\VS{39}Roztáhl oblak k zastírání jich, a oheň k osvěcování noci.

\VS{40}K žádosti přivedl křepelky, a chlebem nebeským sytil je.

\VS{41}Otevřel skálu, i tekly vody, a odcházely přes vyprahlá místa jako řeka.

\VS{42}Nebo pamětliv byl na slovo svatosti své, k Abrahamovi služebníku svému mluvené.

\VS{43}Protož vyvedl lid svůj s radostí, s prozpěvováním vyvolené své.

\VS{44}A dal jim země pohanů, a tak úsilí národů dědičně obdrželi,

\VS{45}Aby zachovávali ustanovení jeho, a práv jeho ostříhali. Halelujah.




\par }\PsalmChap{106}{\PP \VerseOne{1}Halelujah. Oslavujte Hospodina, nebo dobrý jest, nebo na věky milosrdenství jeho.

\VS{2}Kdo může vymluviti nesmírnou moc Hospodinovu, a vypraviti všecku chválu jeho?

\VS{3}Blahoslavení, kteříž ostříhají soudu, a činí spravedlnost každého času.

\VS{4}Pamatuj na mne, Hospodine, pro milost k lidu svému, navštěv mne spasením svým,

\VS{5}Abych užíval dobrých věcí s vyvolenými tvými, a veselil se veselím národu tvého, a chlubil se spolu s dědictvím tvým.

\VS{6}Zhřešili jsme i s otci svými, neprávě jsme činili, a bezbožnost páchali.

\VS{7}Otcové naši v Egyptě nerozuměli předivným skutkům tvým, aniž pamatovali na množství milosrdenství tvých, ale odporni byli při moři, při moři Rudém.

\VS{8}A však vysvobodil je pro jméno své, aby v známost uvedl moc svou.

\VS{9}Nebo přimluvil moři Rudému, a vyschlo; i provedl je skrze hlubiny, jako po poušti.

\VS{10}A tak zachoval je od ruky toho, jenž jich nenáviděl, a vyprostil je z ruky nepřítele.

\VS{11}V tom přikryly vody ty, kteříž je ssužovali, nezůstalo ani jednoho z nich.

\VS{12}A ačkoli věřili slovům jeho, a zpívali chválu jeho,

\VS{13}Však rychle zapomenuli na skutky jeho, a nečekali na radu jeho;

\VS{14}Ale jati jsouce žádostí na poušti, pokoušeli Boha silného na pustinách.

\VS{15}I dal jim, čehož se jim chtělo, a však dopustil hubenost na život jejich.

\VS{16}Potom, když horlili proti Mojžíšovi v vojště, a Aronovi, svatému Hospodinovu,

\VS{17}Otevřevši se země, požřela Dátana, a přikryla zběř Abironovu.

\VS{18}A roznícen byl oheň na rotu jejich, plamen spálil bezbožníky.

\VS{19}Udělali i tele na Orébě, a skláněli se slitině.

\VS{20}A změnivše slávu svou v podobiznu vola, jenž jí trávu,

\VS{21}Zapomněli na Boha silného, spasitele svého, kterýž činil veliké věci v Egyptě.

\VS{22}A předivné v zemi Chamově, přehrozné při moři Rudém.

\VS{23}Pročež řekl, že je vypléní, kdyby se byl Mojžíš, vyvolený jeho, nepostavil v té mezeře před ním, a neodvrátil prchlivosti jeho, aby nehubil.

\VS{24}Za tím zošklivili sobě zemi žádanou, nevěříce slovu jeho.

\VS{25}A repcíce v staních svých, neposlouchali hlasu Hospodinova.

\VS{26}A protož pozdvihl ruky své proti nim, aby je rozmetal po poušti,

\VS{27}A aby rozptýlil símě jejich mezi pohany, a rozehnal je do zemí.

\VS{28}Spřáhli se také byli s modlou Belfegor, a jedli oběti mrch.

\VS{29}A tak dráždili Boha skutky svými, až se na ně obořila rána,

\VS{30}Až se postavil Fínes, a pomstu vykonal, i přetržena jest rána ta.

\VS{31}Což jest mu počteno za spravedlnost od národu do pronárodu, a až na věky.

\VS{32}Opět ho byli popudili při vodách sváru, až se i Mojžíšovi zle stalo pro ně.

\VS{33}Nebo k hořkosti přivedli ducha jeho, a pronesl ji rty svými.

\VS{34}K tomu nevyplénili ani národů těch, o kterýchž jim byl Hospodin poručil,

\VS{35}Ale směšujíce se s těmi národy, naučili se skutkům jejich,

\VS{36}A sloužili modlám jejich, kteréž jim byly osídlem.

\VS{37}Obětovali zajisté syny své a dcery své ďáblům.

\VS{38}A vylili krev nevinnou, krev synů svých a dcer svých, kteréž obětovali trapidlům Kananejským, tak že poškvrněna jest země těmi vraždami.

\VS{39}I zmazali se skutky svými, a smilnili činy svými.

\VS{40}Protož rozpáliv se v prchlivosti Hospodin na lid svůj, v ošklivost vzal dědictví své.

\VS{41}A vydal je v ruce pohanů. I panovali nad nimi ti, jenž je v nenávisti měli,

\VS{42}A utiskali je nepřátelé jejich, tak že sníženi jsou pod ruku jejich.

\VS{43}Mnohokrát je vysvobozoval, oni však popouzeli ho radou svou, pročež potlačeni jsou pro nepravost svou.

\VS{44}A však patřil na úzkost jejich, a slyšel křik jejich.

\VS{45}Nebo se rozpomenul na smlouvu svou s nimi, a želel toho podlé množství milosrdenství svých,

\VS{46}Tak že naklonil k nim lítostí všecky, kteříž je u vězení drželi.

\VS{47}Zachovej nás, Hospodine Bože náš, a shromažď nás z těch pohanů, abychom slavili jméno tvé svaté, a chlubili se v chvále tvé.

\VS{48}Požehnaný Hospodin Bůh Izraelský od věků až na věky. Na to rciž všecken lid: Amen, Halelujah.




\par }\PsalmChap{107}{\PP \VerseOne{1}Oslavujte Hospodina, nebo jest dobrý, nebo na věky milosrdenství jeho.

\VS{2}Nechť o tom vypravují ti, kteříž jsou vykoupeni skrze Hospodina, jak je on vykoupil z ruky těch, kteříž je ssužovali,

\VS{3}A shromáždil je z zemí, od východu a od západu, od půlnoci i od moře.

\VS{4}Bloudili po poušti, po cestách pustých, města k přebývání nenacházejíce.

\VS{5}Hladovití a žízniví byli, až v nich svadla duše jejich.

\VS{6}Když volali k Hospodinu v ssoužení svém, z úzkostí jejich vytrhl je,

\VS{7}A vedl je po cestě přímé, aby přišli do města k bydlení.

\VS{8}Nechať oslavují před Hospodinem milosrdenství jeho, a divné skutky jeho před syny lidskými,

\VS{9}Poněvadž napájí duši žíznivou, a duši hladovitou naplňuje dobrými věcmi.

\VS{10}Kteříž sedí ve tmě a v stínu smrti, sevříni jsouce bídou i železy,

\VS{11}Protože odporni byli řečem Boha silného, a radou Nejvyššího pohrdli.

\VS{12}Pročež ponížil bídou srdce jejich, padli, a nebylo pomocníka.

\VS{13}Když volají k Hospodinu v ssoužení svém, z úzkostí je vysvobozuje.

\VS{14}Vyvodí je z temností a stínu smrti, a svazky jejich trhá.

\VS{15}Nechať oslavují před Hospodinem milosrdenství jeho, a divné skutky jeho před syny lidskými,

\VS{16}Poněvadž láme brány měděné, a závory železné posekává.

\VS{17}Blázni pro cestu převrácenosti své, a pro nepravosti své v trápení bývají.

\VS{18}Oškliví se jim všeliký pokrm, až se i k branám smrti přibližují.

\VS{19}Když volají k Hospodinu v ssoužení svém, z úzkostí jejich je vysvobozuje.

\VS{20}Posílá slovo své, a uzdravuje je, a vysvobozuje je z hrobu.

\VS{21}Nechať oslavují před Hospodinem milosrdenství jeho, a divné skutky jeho před syny lidskými,

\VS{22}A obětujíce oběti chvály, ať vypravují skutky jeho s prozpěvováním.

\VS{23}Kteří se plaví po moři na lodech, pracujíce na velikých vodách,

\VS{24}Tiť vídají skutky Hospodinovy, a divy jeho v hlubokosti.

\VS{25}Jakž jen dí, hned se strhne vítr bouřlivý, a dme vlny mořské.

\VS{26}Vznášejí se k nebi, sstupují do propasti, duše jejich v nebezpečenství rozplývá se.

\VS{27}Motají se a nakloňují jako opilý, a všecko umění jejich mizí.

\VS{28}Když volají k Hospodinu v ssoužení svém, z úzkostí jejich je vysvobozuje.

\VS{29}Proměňuje bouři v utišení, tak že umlkne vlnobití jejich.

\VS{30}I veselí se, že utichlo; a tak přivodí je k břehu žádostivému.

\VS{31}Nechať oslavují před Hospodinem milosrdenství jeho, a divné skutky jeho před syny lidskými.

\VS{32}Nechť ho vyvyšují v shromáždění lidu, a v radě starců chválí jej.

\VS{33}Obrací řeky v poušť, a prameny vod v suchost,

\VS{34}Zemi úrodnou v slatinnou, pro zlost obyvatelů jejích.

\VS{35}Pustiny obrací v jezera, a zemi vyprahlou v prameny vod.

\VS{36}I osazuje na ní hladovité, aby stavěli města k bydlení.

\VS{37}Kteříž osívají pole, a dělají vinice, a shromažďují sobě užitek úrody.

\VS{38}Takť on jim žehná, že se rozmnožují velmi, a dobytka jejich neumenšuje.

\VS{39}A někdy pak umenšeni a sníženi bývají ukrutenstvím, bídou a truchlostí,

\VS{40}Když vylévá pohrdání na knížata, dopouštěje, aby bloudili po poušti bezcestné.

\VS{41}Onť vyzdvihuje nuzného z trápení, a rozmnožuje rodinu jako stádo.

\VS{42}Nechť to spatřují upřímí, a rozveselí se, ale všeliká nepravost ať zacpá ústa svá.

\VS{43}Ale kdo jest tak moudrý, aby toho šetřil, a vyrozumíval mnohému milosrdenství Hospodinovu?




\par }\PsalmChap{108}{\PP \VerseOne{1}Píseň a žalm Davidův.

\VS{2}Hotovo jest srdce mé, Bože, zpívati a oslavovati tě budu, také i sláva má.

\VS{3}Probuď se loutno a harfo, když v svitání povstávám.

\VS{4}Slaviti tě budu mezi lidmi, Hospodine, a tobě žalmy prozpěvovati mezi národy.

\VS{5}Nebo nad nebesa větší jest milosrdenství tvé, a až k nejvyšším oblakům pravda tvá.

\VS{6}Vyvyšiž se nad nebesa, ó Bože, a nade všecku zemi sláva tvá.

\VS{7}Ať jsou vysvobozeni milí tvoji, zachovávejž je pravicí svou, a vyslyš mne.

\VS{8}Bůh mluvil skrze svatost svou; veseliti se budu, že budu děliti Sichem, a údolí Sochot že rozměřím.

\VS{9}Můjť jest Galád, můj i Manasses, a Efraim síla hlavy mé, Juda učitel můj.

\VS{10}Moáb medenice k umývání mému, na Edoma uvrhu obuv svou, proti Palestině troubiti budu.

\VS{11}Kdo mne uvede do města hrazeného? Kdo mne zprovodí až do Idumejské země?

\VS{12}Zdali ne ty, ó Bože, kterýž jsi nás byl zavrhl, a nevycházels, ó Bože, s vojsky našimi?

\VS{13}Uděliž nám pomoci proti nepříteli, nebo marná jest pomoc lidská.

\VS{14}V Bohu udatně sobě počínati budeme, a on pošlapá nepřátely naše.




\par }\PsalmChap{109}{\PP \VerseOne{1}Přednímu zpěváku, žalm Davidův. Ó Bože chvály mé, nečiň se neslyše.

\VS{2}Nebo ústa nešlechetného a ústa lstivá proti mně se otevřela, mluvili proti mně jazykem lživým.

\VS{3}A slovy jizlivými osočili mne, válčí proti mně beze vší příčiny.

\VS{4}Protivili mi se za mé milování, ješto jsem se za ně modlíval.

\VS{5}Odplacují se mi zlým za dobré, a nenávistí za milování mé.

\VS{6}Postav nad ním bezbožníka, a protivník ať mu stojí po pravici.

\VS{7}Když před soudem stane, ať zůstane za nešlechetného, a prosba jeho budiž jemu k hříchu.

\VS{8}Budiž dnů jeho málo, a úřad jeho vezmi jiný.

\VS{9}Buďtež děti jeho sirotci, a žena jeho vdovou.

\VS{10}Buďtež běhouni a tuláci synové jeho, žebřete, vyhnáni jsouce z poustek svých.

\VS{11}Přitáhni k sobě lichevník všecko, cožkoli má, a úsilé jeho rozchvátejte cizí.

\VS{12}Nebudiž, kdo by mu chtěl milosrdenství prokázati, aniž buď, kdo by se smiloval nad sirotky jeho.

\VS{13}Potomci jeho z kořen vyťati buďte, v druhém kolenu vyhlazeno buď jméno jejich.

\VS{14}Přijdiž na pamět nepravost předků jeho před Hospodinem, a hřích matky jeho nebuď shlazen.

\VS{15}Buďtež před Hospodinem ustavičně, až by vyhladil z země památku jejich,

\VS{16}Proto že nepamatoval, aby činil milosrdenství, ale protivenství činil člověku chudému a nuznému a sevřenému bolestí srdce, aby jej zamordoval.

\VS{17}Poněvadž miloval zlořečení, nechať přijde na něj; neměl líbosti v požehnání, nechať se vzdálí od něho.

\VS{18}A tak budiž oblečen v zlořečenství jako v svůj oděv, a ať vejde do vnitřností jeho jako voda, a jako olej do kostí jeho.

\VS{19}Budiž jemu to jako plášť k přiodívání, a jako pás k ustavičnému opasování.

\VS{20}Taková mzda přijdiž mým protivníkům od Hospodina, a mluvícím zlé věci proti duši mé.

\VS{21}Ty pak, Hospodine Pane, nalož se mnou laskavě pro jméno své, nebo dobré jest milosrdenství tvé; vytrhni mne.

\VS{22}Jsemť zajisté chudý a nuzný, a srdce mé raněno jest u vnitřnostech mých.

\VS{23}Jako stín, když se nachyluje, ucházeti musím; honí se za mnou jako za kobylkou.

\VS{24}Kolena má klesají postem, a tělo mé vyschlo z tučnosti.

\VS{25}Nadto jsem jim za posměch; když mne uhlédají, potřásají hlavami svými.

\VS{26}Spomoz mi, ó Hospodine Bože můj, zachovej mne podlé milosrdenství svého,

\VS{27}Tak aby poznati mohli, že jest to ruka tvá, a že jsi ty, Hospodine, učinil to.

\VS{28}Nechť oni jakkoli zlořečí, ty dobrořeč; kteříž povstali, nechť se zastydí, aby se veselil služebník tvůj.

\VS{29}Buďtež oblečeni protivníci moji v zahanbení, a nechť se odějí jako pláštěm hanbou svou.

\VS{30}Slaviti budu Hospodina velice ústy svými, a u prostřed mnohých chváliti jej budu,

\VS{31}Proto že stojí po pravici nuznému, aby ho zachoval od těch, kteříž odsuzují život jeho.




\par }\PsalmChap{110}{\PP \VerseOne{1}Davidův žalm. Řekl Hospodin Pánu mému: Seď na pravici mé, dokudž nepoložím nepřátel tvých za podnože noh tvých.

\VS{2}Berlu moci tvé vyšle Hospodin z Siona, řka: Panuj u prostřed nepřátel svých.

\VS{3}Lid tvůj dobrovolný v den boje tvého v ozdobě svatosti, z života hned v svitání jako rosa plod tvůj bude.

\VS{4}Přisáhl Hospodin, a nebude želeti toho, řka: Ty jsi kněz na věky podlé řádu Melchisedechova.

\VS{5}Pán po pravici tvé potře v den hněvu svého krále.

\VS{6}Soud činiti bude mezi národy, porážku hroznou učiní, potře i hlavu panující nad mnohými krajinami.

\VS{7}Z potoka na cestě píti bude, a protož povýší hlavy.




\par }\PsalmChap{111}{\PP \VerseOne{1}Halelujah. Slaviti budu Hospodina z celého srdce, v radě přímých i v shromáždění;

\VS{2}Veliké skutky Hospodinovy, a patrné všechněm, kteříž v nich líbost mají;

\VS{3}Slavné a překrásné dílo jeho, a spravedlnost jeho zůstávající na věky.

\VS{4}Památku způsobil předivnými skutky svými milostivý a milosrdný Hospodin.

\VS{5}Pokrm dal těm, kteříž se ho bojí, pamětliv jsa věčně na smlouvu svou.

\VS{6}Mocné skutky své oznámil lidu svému, dav jim dědictví pohanů.

\VS{7}Skutkové rukou jeho pravda a soud, a nepohnutelní všickni rozkazové jeho.

\VS{8}Upevnění na věčnou věčnost; učiněni jsou v pravdě a v pravosti.

\VS{9}Vykoupení poslav lidu svému, přikázal na věky smlouvu svou; svaté a hrozné jest jméno jeho.

\VS{10}Počátek moudrosti jest bázeň Hospodina; rozumu výborného nabývají všickni, kteříž činí ty věci; chvála jeho zůstává na věky.




\par }\PsalmChap{112}{\PP \VerseOne{1}Halelujah. Blahoslavený muž, kterýž se bojí Hospodina, a v přikázaních jeho má velikou líbost.

\VS{2}Mocné na zemi bude símě jeho, rodina upřímých požehnání dojde.

\VS{3}Zboží a bohatství v domě jeho, a spravedlnost jeho zůstává na věky.

\VS{4}Vzchází ve tmách světlo upřímým, milostivý jest, milosrdný a spravedlivý.

\VS{5}Dobrý člověk slitovává se i půjčuje, a řídí své věci s soudem.

\VS{6}Nebo nepohne se na věky, v paměti věčné bude spravedlivý.

\VS{7}Slyše zlé noviny, nebojí se; stálé jest srdce jeho, a doufá v Hospodina.

\VS{8}Utvrzené srdce jeho nebojí se, až i uzří pomstu na svých nepřátelích.

\VS{9}Rozděluje štědře, a dává nuzným; spravedlnost jeho zůstává na věky, roh jeho bude vyvýšen v slávě.

\VS{10}Bezbožný vida to, zlobiti se, zuby svými škřipěti a schnouti bude; žádost bezbožníků zahyne.




\par }\PsalmChap{113}{\PP \VerseOne{1}Halelujah. Chvalte služebníci Hospodinovi, chvalte jméno Hospodinovo.

\VS{2}Budiž jméno Hospodinovo požehnáno od tohoto času až na věky.

\VS{3}Od východu slunce až do západu jeho chváleno buď jméno Hospodinovo.

\VS{4}Vyvýšenť jest nade všecky národy Hospodin, a nad nebesa sláva jeho.

\VS{5}Kdo jest rovný Hospodinu Bohu našemu, kterýž vysoko bydlí?

\VS{6}Kterýž snižuje se, aby všecko spatřoval, což jest na nebi i na zemi.

\VS{7}Vyzdvihuje z prachu nuzného, a z hnoje vyvyšuje chudého,

\VS{8}Aby jej posadil s knížaty, s knížaty lidu svého.

\VS{9}Kterýž vzdělává neplodnou v čeled, a matku veselící se z dítek. Halelujah.




\par }\PsalmChap{114}{\PP \VerseOne{1}Když vycházel Izrael z Egypta, a rodina Jákobova z národu jazyka cizího,

\VS{2}Byl Juda posvěcením jeho, Izrael panováním jeho.

\VS{3}To když vidělo moře, uteklo, Jordán nazpět se obrátil.

\VS{4}Hory poskakovaly jako skopci, pahrbkové jako jehňata.

\VS{5}Coť bylo, ó moře, že jsi utíkalo? Jordáne, že jsi nazpět se obrátil?

\VS{6}Ó hory, že jste poskakovaly jako skopci, pahrbkové jako jehňata?

\VS{7}Pro přítomnost Panovníka třásla jsem se já země, pro přítomnost Boha Jákobova,

\VS{8}Kterýž obrací i tu skálu v jezero vod, a škřemen v studnici vod.




\par }\PsalmChap{115}{\PP \VerseOne{1}Ne nám, Hospodine, ne nám, ale jménu svému dej čest, pro milosrdenství své a pro pravdu svou.

\VS{2}Proč mají říkati pohané: Kdež jest nyní Bůh jejich?

\VS{3}Ješto Bůh náš jest na nebi, čině všecko, což se mu líbí.

\VS{4}Modly pak jejich jsou stříbro a zlato, dílo rukou lidských.

\VS{5}Ústa mají, a nemluví, oči mají, a nevidí.

\VS{6}Uši mají, a neslyší, nos mají, a nečijí.

\VS{7}Ruce mají, a nemakají, nohy mají, a nechodí, aniž volati mohou hrdlem svým.

\VS{8}Nechať jsou jim podobni, kteříž je dělají, a kdožkoli v nich doufají.

\VS{9}Izraeli, doufej v Hospodina, nebo spomocníkem a štítem takových on jest.

\VS{10}Dome Aronův, doufej v Hospodina, spomocníkem a štítem takových on jest.

\VS{11}Kteříž se bojíte Hospodina, doufejte v Hospodina, spomocníkem a štítem takových on jest.

\VS{12}Hospodin rozpomena se na nás, požehná; požehná domu Izraelovu, požehná i domu Aronovu.

\VS{13}Požehná bojícím se Hospodina, malým, i velikým.

\VS{14}Rozmnoží Hospodin vás, vás i syny vaše.

\VS{15}Požehnaní vy od Hospodina, kterýž učinil nebesa i zemi.

\VS{16}Nebesa jsou nebesa Hospodinova, zemi pak dal synům lidským.

\VS{17}Ne mrtví chváliti budou Hospodina, ani kdo ze všech těch, kteříž sstupují do místa mlčení,

\VS{18}Ale my dobrořečiti budeme Hospodinu od tohoto času až na věky. Halelujah.




\par }\PsalmChap{116}{\PP \VerseOne{1}Miluji Hospodina, proto že vyslýchá hlas můj a pokorné modlitby mé.

\VS{2}Nebo naklonil ucha svého ke mně, když jsem ho vzýval ve dnech svých.

\VS{3}Obklíčilyť mne byly bolesti smrti, a úzkosti hrobu potkaly mne; sevření a truchlost přišla na mne.

\VS{4}I vzýval jsem jméno Hospodinovo, řka: Prosím, ó Hospodine, vysvoboď duši mou.

\VS{5}Milostivý Hospodin a spravedlivý, Bůh náš lítostivý.

\VS{6}Ostříhá sprostných Hospodin; znuzen jsem byl, a spomohl mi.

\VS{7}Navratiž se, duše má, do odpočinutí svého, poněvadž Hospodin jest dobrodince tvůj.

\VS{8}Nebo jsi vytrhl duši mou od smrti, oči mé od slz, nohu mou od poklesnutí.

\VS{9}Ustavičně choditi budu před Hospodinem v zemi živých.

\VS{10}Uvěřil jsem, protož i mluvil jsem, ačkoli jsem byl velmi ztrápený.

\VS{11}Já jsem byl řekl v pospíchání: Všeliký člověk jest lhář.

\VS{12}Èím se odplatím Hospodinu za všecka dobrodiní jeho mně učiněná?

\VS{13}Kalich mnohého spasení vezmu, a jméno Hospodinovo vzývati budu.

\VS{14}Sliby své Hospodinu splním, teď přede vším lidem jeho.

\VS{15}Drahá jest před očima Hospodinovýma smrt svatých jeho.

\VS{16}Ó Hospodine, že jsem služebník tvůj, služebník, pravím, tvůj, syn děvky tvé, rozvázal jsi svazky mé.

\VS{17}Tobě obětovati budu obět díků činění, a jméno Hospodinovo vzývati budu.

\VS{18}Sliby své Hospodinu splním, teď přede vším lidem jeho,

\VS{19}V síňcích domu Hospodinova, u prostřed tebe, Jeruzaléme. Halelujah.




\par }\PsalmChap{117}{\PP \VerseOne{1}Chvalte Hospodina všickni národové, velebtež ho všickni lidé.

\VS{2}Neboť jest rozšířeno nad námi milosrdenství jeho, a pravda Hospodinova na věky. Halelujah.




\par }\PsalmChap{118}{\PP \VerseOne{1}Oslavujte Hospodina, nebo jest dobrý, nebo na věky trvá milosrdenství jeho.

\VS{2}Rciž nyní, Izraeli, že na věky milosrdenství jeho.

\VS{3}Rciž nyní, dome Aronův, že na věky milosrdenství jeho.

\VS{4}Rcetež nyní bojící se Hospodina, že na věky milosrdenství jeho.

\VS{5}V úzkosti vzýval jsem Hospodina, a vyslyšev, uprostrannil mi Hospodin.

\VS{6}Hospodin se mnou, nebudu se báti. Co mi může učiniti člověk?

\VS{7}Hospodin se mnou jest mezi pomocníky mými, pročež já podívám se těm, kteříž mne mají v nenávisti.

\VS{8}Lépe jest doufati v Hospodina, než naději skládati v člověku.

\VS{9}Lépe jest doufati v Hospodina, nežli naději skládati v knížatech.

\VS{10}Všickni národové obklíčili mne, ale ve jménu Hospodinovu vyplénil jsem je.

\VS{11}Mnohokrát obklíčili mne, ale ve jménu Hospodinovu vyplénil jsem je.

\VS{12}Ssuli se na mne jako včely, však zhasli jako oheň z trní: nebo ve jménu Hospodinovu vyplénil jsem je.

\VS{13}Velmi jsi ztuha na mne dotíral, abych padl, ale Hospodin spomohl mi.

\VS{14}Síla má a písnička má jest Hospodin, on byl můj vysvoboditel.

\VS{15}Hlas prokřikování a spasení v staních spravedlivých. Pravice Hospodinova dokázala síly,

\VS{16}Pravice Hospodinova vyvýšila se, pravice Hospodinova dokázala síly.

\VS{17}Neumruť, ale živ budu, abych vypravoval skutky Hospodinovy.

\VS{18}Trestaltě mne přísně Hospodin, ale smrti mne nevydal.

\VS{19}Otevřetež mi brány spravedlnosti, a vejda do nich, oslavovati budu Hospodina.

\VS{20}Tať jest brána Hospodinova, kterouž spravedliví vcházejí.

\VS{21}Tuť já tě oslavovati budu, nebo jsi mne vyslyšel, a byls můj vysvoboditel.

\VS{22}Kámen, kterýž zavrhli stavitelé, učiněn jest v hlavu úhelní.

\VS{23}Od Hospodina stalo se to, a jest divné před očima našima.

\VS{24}Tentoť jest den, kterýž učinil Hospodin, a protož radujme se a veselme se v něm.

\VS{25}Prosím, Hospodine, zachovávejž již; prosím, Hospodine, dávej již šťastný prospěch.

\VS{26}Požehnaný, jenž se béře ve jménu Hospodinovu; dobrořečíme vám z domu Hospodinova.

\VS{27}Bůh silný Hospodin, onť se zasvítil nám, važte beránky až k rohům oltáře.

\VS{28}Bůh silný můj ty jsi, protož slaviti tě budu, Bože můj, vyvyšovati tě budu.

\VS{29}Oslavujtež Hospodina, neboť jest dobrý, nebo na věky milosrdenství jeho.




\par }\PsalmChap{119}{\PP \VerseOne{1}Aleph. Blahoslavení ti, kteříž jsou ctného obcování, kteříž chodí v zákoně Hospodinově.

\VS{2}Blahoslavení, kteříž ostříhají svědectví jeho, a kteříž ho celým srdcem hledají.

\VS{3}Nečiní zajisté nepravosti, ale kráčejí po cestách jeho.

\VS{4}Ty jsi přikázal, aby pilně bylo ostříháno rozkazů tvých.

\VS{5}Ó by spraveny byly cesty mé k ostříhání ustanovení tvých.

\VS{6}Tehdážť nebudu zahanben, když budu patřiti na všecka přikázaní tvá.

\VS{7}Oslavovati tě budu v upřímnosti srdce, když se vyučovati budu právům spravedlnosti tvé.

\VS{8}Ustanovení tvých budu ostříhati s pilností, toliko neopouštěj mne.

\VS{9}Beth. Jakým způsobem očistí mládenec stezku svou? Takovým, aby se choval vedlé slova tvého.

\VS{10}Celým srdcem svým hledám tebe, nedopouštějž mi blouditi od přikázaní tvých.

\VS{11}V srdci svém skládám řeč tvou, abych nehřešil proti tobě.

\VS{12}Ty chvály hodný Hospodine, vyuč mne ustanovením svým.

\VS{13}Rty svými vypravuji o všech soudech úst tvých.

\VS{14}Z cesty svědectví tvých raduji se více, než z největšího zboží.

\VS{15}O přikázaních tvých přemyšluji, a patřím na stezky tvé.

\VS{16}V ustanoveních tvých se kochám, aniž se zapomínám na slovo tvé.

\VS{17}Gimel Tu milost učiň s služebníkem svým, abych, dokudž jsem živ, ostříhal slova tvého.

\VS{18}Otevři oči mé, abych spatřoval divné věci z zákona tvého.

\VS{19}Příchozí jsem na tom světě, neukrývejž přede mnou přikázaní svých.

\VS{20}Umdlévá duše má pro žádost soudů tvých všelikého času.

\VS{21}Vyhlazuješ pyšné, zlořečené, kteříž bloudí od přikázaní tvých.

\VS{22}Odejmi ode mne útržku a potupu, neboť ostříhám svědectví tvých.

\VS{23}Také i knížata se zasazují, a mluví proti mně, služebník pak tvůj přemýšlí o ustanoveních tvých.

\VS{24}Svědectví tvá zajisté jsou mé rozkoše a moji rádcové.

\VS{25}Daleth Přilnula k prachu duše má; obživiž mne podlé slova svého.

\VS{26}Cesty své předložilť jsem, a vyslýchals mne; vyuč mne ustanovením svým.

\VS{27}Cestě rozkazů tvých dej ať vyrozumívám, a ať přemýšlím o divných skutcích tvých.

\VS{28}Rozplývá se zámutkem duše má, očerstviž mne podlé slova svého.

\VS{29}Cestu lživou odvrať ode mne, a zákon svůj z milosti dej mi.

\VS{30}Cestu pravou jsem vyvolil, soudy tvé sobě předkládám.

\VS{31}Svědectví tvých se přídržím, Hospodine, nedejž mi zahanbenu býti.

\VS{32}Cestou rozkazů tvých poběhnu, když ty rozšíříš srdce mé.

\VS{33}He Vyuč mne, Hospodine, cestě ustanovení svých, kteréž bych ostříhal do konce.

\VS{34}Dej mi ten rozum, ať šetřím zákona tvého, a ať ho ostříhám celým srdcem.

\VS{35}Dej, ať chodím cestou přikázaní tvých; nebo v tom svou rozkoš skládám.

\VS{36}Nakloň srdce mého k svědectvím svým, a ne k lakomství.

\VS{37}Odvrať oči mé, ať nehledí marnosti; na cestě své obživ mne.

\VS{38}Potvrď služebníku svému řeči své, kterýž se oddal k službě tvé.

\VS{39}Odvrať ode mne pohanění, jehož se bojím; nebo soudové tvoji dobří jsou.

\VS{40}Aj, toužím po rozkázaních tvých; dej, ať jsem živ v spravedlnosti tvé.

\VS{41}Vav Ó ať se přiblíží ke mně milosrdenství tvá, Hospodine, a spasení tvé vedlé řeči tvé,

\VS{42}Tak abych odpovědíti uměl utrhači svému skutkem, že doufání skládám v slovu tvém.

\VS{43}A nevynímej z úst mých slova nejpravějšího; neboť na soudy tvé očekávám.

\VS{44}I budu ostříhati zákona tvého ustavičně, od věků až na věky,

\VS{45}A bez přestání choditi na širokosti, neboť jsem se dotázal rozkazů tvých.

\VS{46}Nýbrž mluviti budu o svědectvích tvých i před králi, a nebudu se hanbiti.

\VS{47}Nebo rozkoš svou skládám v přikázaních tvých, kteráž jsem zamiloval.

\VS{48}Přičinímť i ruce své k přikázaním tvým, kteráž miluji, a přemýšleti budu o ustanoveních tvých.

\VS{49}Zajin Rozpomeň se na slovo k služebníku svému, kterýmž jsi mne ubezpečil.

\VS{50}Toť jest má útěcha v ssoužení mém, že mne slovo tvé obživuje.

\VS{51}Pyšní mi se velmi posmívají, však od zákona tvého se neuchyluji.

\VS{52}Neboť se rozpomínám na soudy tvé věčné, Hospodine, kterýmiž se potěšuji.

\VS{53}Děsím se nad bezbožnými, kteříž opouštějí zákon tvůj.

\VS{54}Ustanovení tvá jsou mé písničky na místě mého putování.

\VS{55}Rozpomínám se i v noci na jméno tvé, Hospodine, a ostříhám zákona tvého.

\VS{56}Toť mám odtud, abych ostříhal rozkazů tvých.

\VS{57}Cheth Díl můj, řekl jsem, Hospodine, ostříhati výmluvnosti tvé.

\VS{58}Modlívám se milosti tvé v celém srdci: Smiluj se nade mnou podlé slova svého.

\VS{59}Rozvážil jsem na mysli cesty své, a obrátil jsem nohy své k tvým svědectvím.

\VS{60}Pospíchámť a neodkládám ostříhati rozkazů tvých.

\VS{61}Rota bezbožníků zloupila mne, na zákon tvůj se nezapomínám.

\VS{62}O půlnoci vstávám, abych tě oslavoval v soudech spravedlnosti tvé.

\VS{63}Účastník jsem všech, kteříž se bojí tebe, a těch, kteříž ostříhají přikázaní tvých.

\VS{64}Milosrdenství tvého, Hospodine, plná jest země, ustanovením svým vyuč mne.

\VS{65}Teth Dobrotivě jsi nakládal s služebníkem svým, Hospodine, podlé slova svého.

\VS{66}Pravému soudu a umění vyuč mne, nebo jsem přikázaním tvým uvěřil.

\VS{67}Prvé než jsem snížen byl, bloudil jsem, ale nyní výmluvnosti tvé ostříhám.

\VS{68}Dobrý jsi ty a dobrotivý, vyuč mne ustanovením svým.

\VS{69}Složiliť jsou lež proti mně pyšní, ale já celým srdcem ostříhám přikázaní tvých.

\VS{70}Zbřidlo jako tuk srdce jejich, já zákonem tvým se potěšuji.

\VS{71}K dobrémuť jest mi to, že jsem pobyl v trápení, abych se naučil ustanovením tvým.

\VS{72}Za lepší sobě pokládám zákon úst tvých, nežli na tisíce zlata a stříbra.

\VS{73}Jod Ruce tvé učinily a sformovaly mne, dej mi ten rozum, abych se naučil přikázaním tvým,

\VS{74}Tak aby bojící se tebe mne vidouce, radovali se, že na slovo tvé očekávám.

\VS{75}Seznávámť, Hospodine, že jsou spravedliví soudové tvoji, a že jsi mne hodně potrestal.

\VS{76}Nechať jest již zřejmé milosrdenství tvé ku potěšení mému, podlé řeči tvé mluvené služebníku tvému.

\VS{77}Přiďtež na mne slitování tvá, abych živ býti mohl; nebo zákon tvůj rozkoš má jest.

\VS{78}Zahanbeni buďte pyšní, proto že lstivě chtěli mne podvrátiti, já pak přemyšluji o přikázaních tvých.

\VS{79}Obraťtež se ke mně, kteříž se bojí tebe, a kteříž znají svědectví tvá.

\VS{80}Budiž srdce mé upřímé při ustanoveních tvých, tak abych nebyl zahanben.

\VS{81}Kaph Touží duše má po spasení tvém, na slovo tvé očekávám.

\VS{82}Hynou i oči mé žádostí výmluvností tvých, když říkám: Skoro-liž mne potěšíš?

\VS{83}Ačkoli jsem jako nádoba kožená v dymu, na ustanovení tvá však jsem nezapomenul.

\VS{84}Mnoho-liž bude dní služebníka tvého? Skoro-liž soud vykonáš nad těmi, kteříž mi protivenství činí?

\VS{85}Vykopali mi pyšní jámy, kterážto věc není podlé zákona tvého.

\VS{86}Všecka přikázaní tvá jsou pravda; bez příčiny mi se protiví, spomoziž mi.

\VS{87}Téměřť jsou mne již v nic obrátili na zemi, já jsem však neopustil přikázaní tvých.

\VS{88}Podlé milosrdenství svého obživ mne, abych ostříhal svědectví úst tvých.

\VS{89}Lamed Na věky, ó Hospodine, slovo tvé trvánlivé jest v nebesích.

\VS{90}Od národu do pronárodu pravda tvá, utvrdil jsi zemi, a tak stojí.

\VS{91}Vedlé úsudků tvých stojí to vše do dnešního dne, všecko to zajisté jsou služebníci tvoji.

\VS{92}Byť zákon tvůj nebyl mé potěšení, dávno bych byl zahynul v svém trápení.

\VS{93}Na věky se nezapomenu na rozkazy tvé; jimi zajisté obživil jsi mne.

\VS{94}Tvůjť jsem já, zachovávejž mne; nebo přikázaní tvá zpytuji.

\VS{95}Očekávajíť na mne bezbožní, aby mne zahubili, já pak svědectví tvá rozvažuji.

\VS{96}Každé věci dokonalé vidím skončení; rozkaz tvůj jest přeširoký náramně.

\VS{97}Mem Ó jak miluji zákon tvůj, tak že každého dne on jest mé přemyšlování.

\VS{98}Nad nepřátely mé moudřejšího mne činíš přikázaními svými; nebo mám je ustavičně před sebou.

\VS{99}Nade všecky své učitele rozumnější jsem učiněn; nebo svědectví tvá jsou má přemyšlování.

\VS{100}I nad starce opatrnější jsem, nebo přikázaní tvých ostříhám.

\VS{101}Od každé cesty zlé zdržuji nohy své, abych ostříhal slova tvého.

\VS{102}Od soudů tvých se neodvracuji, proto že ty mne vyučuješ.

\VS{103}Ó jak jsou sladké dásním mým výmluvnosti tvé, nad med ústům mým.

\VS{104}Z přikázaní tvých rozumnosti jsem nabyl, a protož všeliké cesty bludné nenávidím.

\VS{105}Nun Svíce nohám mým jest slovo tvé, a světlo stezce mé.

\VS{106}Přisáhl jsem, což i splním, že chci ostříhati soudů spravedlnosti tvé.

\VS{107}Ztrápenýť jsem přenáramně, Hospodine, obživiž mne vedlé slova svého.

\VS{108}Dobrovolné oběti úst mých, žádám, oblib, Hospodine, a právům svým vyuč mne.

\VS{109}Duše má jest v ustavičném nebezpečenství, a však na zákon tvůj se nezapomínám.

\VS{110}Polékli jsou mi bezbožní osídlo, ale já od rozkazů tvých se neodvracím.

\VS{111}Za dědictví věčné ujal jsem svědectví tvá, neboť jsou radost srdce mého.

\VS{112}Naklonil jsem srdce svého k vykonávání ustanovení tvých ustavičně, až i do konce.

\VS{113}Samech Výmyslků nenávidím, zákon pak tvůj miluji.

\VS{114}Skrýše má a pavéza má ty jsi, na slovo tvé očekávám.

\VS{115}Odstuptež ode mne nešlechetníci, abych ostříhal přikázaní Boha svého.

\VS{116}Zdržujž mne podlé slova svého, tak abych živ byl, a nezahanbuj mne v mém očekávání.

\VS{117}Posiluj mne, abych zachován byl, a patřil k ustanovením tvým ustavičně.

\VS{118}Potlačuješ všecky ty, kteříž odstupují od ustanovení tvých; neboť jest lživá opatrnost jejich.

\VS{119}Jako trůsku odmítáš všecky bezbožníky země, a protož miluji svědectví tvá.

\VS{120}Děsí se strachem před tebou tělo mé; nebo soudů tvých bojím se.

\VS{121}Ajin Èiním soud a spravedlnost, nevydávejž mne mým násilníkům.

\VS{122}Zastup sám služebníka svého k dobrému, tak aby mne pyšní nepotlačili.

\VS{123}Oči mé hynou čekáním na spasení tvé, a na výmluvnost spravedlnosti tvé.

\VS{124}Nalož s služebníkem svým vedlé milosrdenství svého, a ustanovením svým vyuč mne.

\VS{125}Služebník tvůj jsem já, dejž mi rozumnost, abych uměl svědectví tvá.

\VS{126}Èasť jest, abys se přičinil, Hospodine; zrušili zákon tvůj.

\VS{127}Z té příčiny miluji přikázaní tvá více nežli zlato, i to, kteréž jest nejlepší.

\VS{128}A proto, že všecky rozkazy tvé o všech věcech pravé býti poznávám, všeliké stezky bludné nenávidím.

\VS{129}Pe Předivnáť jsou svědectví tvá, a protož jich ostříhá duše má.

\VS{130}Začátek učení tvého osvěcuje, a vyučuje sprostné rozumnosti.

\VS{131}Ústa svá otvírám, a dychtím, nebo přikázaní tvých jsem žádostiv.

\VS{132}Popatřiž na mne, a smiluj se nade mnou podlé práva těch, kteříž milují jméno tvé.

\VS{133}Kroky mé utvrzuj v slovu svém, a nedej, aby nade mnou panovati měla jaká nepravost.

\VS{134}Vysvoboď mne z nátisků lidských, abych ostříhal rozkazů tvých.

\VS{135}Zasvěť tvář svou nad služebníkem svým, a ustanovením svým vyuč mne.

\VS{136}Potůčkové vod vyplývají z očí mých příčinou těch, kteříž neostříhají zákona tvého.

\VS{137}Tsade Spravedlivý jsi, Hospodine, a upřímý v soudech svých.

\VS{138}Ty jsi vydal spravedlivá svědectví svá, a vší víry hodná.

\VS{139}Až svadnu, tak horlím, že se zapomínají na slovo tvé nepřátelé moji.

\VS{140}Zprubovanáť jest řeč tvá dokonale, tou příčinou ji miluje služebník tvůj.

\VS{141}Maličký a opvržený jsem já, však na rozkazy tvé se nezapomínám.

\VS{142}Spravedlnost tvá jest spravedlnost věčná, a zákon tvůj pravda.

\VS{143}Ssoužení a nátisk mne stihají, přikázaní tvá jsou mé rozkoše.

\VS{144}Spravedlnost svědectví tvých trvá na věky; dej mi z ní rozumnosti nabýti, tak abych živ býti mohl.

\VS{145}Koph Z celého srdce volám, vyslyšiš mne, ó Hospodine, abych ostříhal ustanovení tvých.

\VS{146}K tobě volám, vysvoboď mne, abych šetřil svědectví tvých.

\VS{147}Předstihám svitání a volám, na tvéť slovo očekávám.

\VS{148}Předstihají oči mé bdění proto, abych přemýšlel o výmluvnostech tvých.

\VS{149}Hlas můj slyš podlé svého milosrdenství, Hospodine, podlé soudů svých obživ mne.

\VS{150}Přibližují se následovníci nešlechetnosti, ti, kteříž se od zákona tvého vzdálili.

\VS{151}Ty blíže jsi, Hospodine; nebo všecka přikázaní tvá jsou pravda.

\VS{152}Jižť to dávno vím o svědectvích tvých, že jsi je stvrdil až na věky.

\VS{153}Reš Popatřiž na mé trápení, a vysvoboď mne; neboť se na zákon tvůj nezapomínám.

\VS{154}Zasaď se o mou při, a ochraň mne; pro řeč svou obživ mne.

\VS{155}Dalekoť jest od bezbožných spasení, nebo nedotazují se na ustanovení tvá.

\VS{156}Slitování tvá mnohá jsou, Hospodine; podlé soudů svých obživ mne.

\VS{157}Jakžkoli jsou mnozí protivníci moji a nepřátelé moji, však od svědectví tvých se neuchyluji.

\VS{158}Viděl jsem ty, kteříž se převráceně měli, velmi to těžce nesa, že řeči tvé neostříhali.

\VS{159}Popatřiž, žeť rozkazy tvé miluji, Hospodine; podlé milosrdenství svého obživ mne.

\VS{160}Nejpřednější věc slova tvého jest pravda, a na věky trvá všeliký úsudek spravedlnosti tvé.

\VS{161}Šin Knížata mi se protiví bez příčiny, však slova tvého děsí se srdce mé.

\VS{162}Já raduji se z řeči tvé tak jako ten, kterýž dochází hojné kořisti.

\VS{163}Falše pak nenávidím, a jí v ohavnosti mám; zákon tvůj miluji.

\VS{164}Sedmkrát za den chválím tě z soudů tvých spravedlivých.

\VS{165}Pokoj mnohý těm, kteříž milují zákon tvůj, a nemají žádné urážky.

\VS{166}Očekávám na spasení tvé, Hospodine, a přikázaní tvá vykonávám.

\VS{167}Ostříhá duše má svědectví tvých, nebo je velice miluji.

\VS{168}Ostříhám rozkazů tvých a svědectví tvých; nebo všecky cesty mé jsou před tebou.

\VS{169}Thav Předstupiž úpění mé před oblíčej tvůj, Hospodine, a podlé slova svého uděl mi rozumnosti.

\VS{170}Vejdiž pokorná prosba má před tvář tvou, a vedlé řeči své vytrhni mne.

\VS{171}I vynesou rtové moji chválu, když ty mne vyučíš ustanovením svým.

\VS{172}Zpívati bude i jazyk můj slovo tvé, a že všecka přikázaní tvá jsou spravedlnost.

\VS{173}Budiž mi ku pomoci ruka tvá; neboť jsem sobě zvolil přikázaní tvá.

\VS{174}Toužím po spasení tvém, Hospodine, a zákon tvůj jest rozkoš má.

\VS{175}Živa bude duše má, a bude tě chváliti, a soudové tvoji budou mi na pomoc.

\VS{176}Bloudím jako ovce ztracená, hledejž služebníka svého, neboť se na přikázaní tvá nezapomínám.




\par }\PsalmChap{120}{\PP \VerseOne{1}Píseň stupňů. K Hospodinu v ssoužení svém volal jsem, a vyslyšel mne.

\VS{2}Hospodine, vysvoboď duši mou od rtů lživých, a od jazyka lstivého.

\VS{3}Coť prospěje, aneb coť přidá jazyk lstivý,

\VS{4}Podobný k střelám přeostrým silného, a k uhlí jalovcovému?

\VS{5}Běda mně, že pohostinu býti musím v Mešech, a přebývati v saláších Cedarských.

\VS{6}Dlouho bydlí duše má mezi těmi, kteříž nenávidí pokoje.

\VS{7}Já ku pokoji, ale když mluvím, oni k boji.




\par }\PsalmChap{121}{\PP \VerseOne{1}Píseň stupňů. Pozdvihuji očí svých k horám, odkudž by mi přišla pomoc.

\VS{2}Pomoc má jest od Hospodina, kterýž učinil nebe i zemi.

\VS{3}Nedopustíť, aby se pohnouti měla noha tvá, nedřímeť strážný tvůj.

\VS{4}Aj, nedřímeť, ovšem nespí ten, kterýž ostříhá Izraele.

\VS{5}Hospodin strážce tvůj, Hospodin zastínění tvé tobě po pravici.

\VS{6}Nebudeť bíti na tě slunce ve dne, ani měsíc v noci.

\VS{7}Hospodin tě ostříhati bude ode všeho zlého, ostříhati bude duše tvé.

\VS{8}Hospodin ostříhati tě bude, když vycházeti i vcházeti budeš, od tohoto času až na věky.




\par }\PsalmChap{122}{\PP \VerseOne{1}Píseň stupňů, Davidova. Veselím se z toho, že mi říkáno bývá: Poďme do domu Hospodinova,

\VS{2}A že se postavují nohy naše v branách tvých, ó Jeruzaléme.

\VS{3}Jižtě Jeruzalém ušlechtile vystaven, a jako v město k sobě vespolek připojen.

\VS{4}Do něhož vstupují pokolení, pokolení Hospodinova, k svědectví Izraelovu, aby oslavovali jméno Hospodinovo.

\VS{5}Nebo tamť jsou postaveny stolice soudu, stolice domu Davidova.

\VS{6}Žádejtež pokoje Jeruzalému, řkouce: Dějž se pokojně těm, kteříž tě milují.

\VS{7}Budiž pokoj v předhradí tvém, a upokojení na palácích tvých.

\VS{8}Pro bratří své a přátely své žádati budu pokoje tobě.

\VS{9}Pro dům Hospodina Boha našeho budu tvého dobrého hledati.




\par }\PsalmChap{123}{\PP \VerseOne{1}Píseň stupňů. K toběť pozdvihuji očí svých, ó ty, kterýž na nebesích přebýváš.

\VS{2}Aj hle, jakož oči služebníků k rukám pánů jejich, jakož oči děvky k rukám paní její: tak oči naše k Hospodinu Bohu našemu, až by se smiloval nad námi.

\VS{3}Smiluj se nad námi, Hospodine, smiluj se nad námi, neboť jsme již příliš potupou nasyceni.

\VS{4}Jižť jest příliš nasycena duše naše posmíšky bezbožných, a potupou pyšných.




\par }\PsalmChap{124}{\PP \VerseOne{1}Píseň stupňů, Davidova. Byť Hospodina s námi nebylo, rciž nyní, Izraeli,

\VS{2}Byť Hospodina s námi nebylo, když lidé povstali proti nám:

\VS{3}Tehdáž by nás byli za živa sehltili v rozpálení hněvu svého proti nám;

\VS{4}Tehdáž by nás byly přikvačily vody, proud zachvátil by byl duši naši;

\VS{5}Tehdáž zachvátily by byly duši naši ty vody zduté.

\VS{6}Požehnaný Hospodin, kterýž nás nevydal v loupež zubům jejich.

\VS{7}Duše naše jako ptáče znikla osídla ptáčníků; osídlo se ztrhalo, i vynikli jsme.

\VS{8}Pomoc naše jest ve jménu Hospodinovu, kterýž učinil nebe i zemi.




\par }\PsalmChap{125}{\PP \VerseOne{1}Píseň stupňů. Ti, kteříž doufají v Hospodina, podobni jsou k hoře Sionu, kteráž se nepohybuje, ale na věky zůstává.

\VS{2}Okolo Jeruzaléma jsou hory, Hospodin jest vůkol lidu svého, od tohoto času až na věky.

\VS{3}Neboť nebude státi sceptrum bezbožníků nad losem spravedlivých, aby nevztáhli spravedliví k nepravosti rukou svých.

\VS{4}Dobře učiň, Hospodine, dobrým, a těm, kteříž jsou upřímého srdce.

\VS{5}Ty pak, kteříž se uchylují k cestám svým křivým, zapudiž Hospodin s činiteli nepravosti. Pokoj přijdiž na Izraele.




\par }\PsalmChap{126}{\PP \VerseOne{1}Píseň stupňů. Když zase vedl Hospodin zajaté Sionské, zdálo se nám to jako ve snách.

\VS{2}Tehdážť byla plná radosti ústa naše, a jazyk náš plésání; tehdáž pravili mezi národy: Veliké věci s nimi učinil Hospodin.

\VS{3}Učinilť jest s námi veliké věci Hospodin, a protož veselili jsme se.

\VS{4}Uvediž zase, ó Hospodine, zajaté naše, tak jako potoky na vyprahlou krajinu.

\VS{5}Ti, kteříž se slzami rozsívali, s prozpěvováním žíti budou.

\VS{6}Sem i tam chodící lid s pláčem rozsívá drahé símě, ale potom přijda, s plésáním snášeti bude snopy své.




\par }\PsalmChap{127}{\PP \VerseOne{1}Píseň stupňů, Šalomounova. Nebude-li Hospodin stavěti domu, nadarmo usilují ti, kteříž stavějí jej; nebude-li Hospodin ostříhati města, nadarmo bdí strážný.

\VS{2}Daremnéť jest vám ráno vstávati, dlouho sedati, a jísti chléb bolesti, poněvadž Bůh dává milému svému i sen.

\VS{3}Aj, dědictví od Hospodina jsou dítky, a plod života jest mzda.

\VS{4}Jako střely v ruce udatného, tak jsou dítky zdárné.

\VS{5}Blahoslavený muž, kterýž by jimi naplnil toul svůj; nebudouť zahanbeni, když v rozepři budou s nepřátely v branách.




\par }\PsalmChap{128}{\PP \VerseOne{1}Píseň stupňů. Blahoslavený každý, kdo se bojí Hospodina, a chodí po cestách jeho.

\VS{2}Nebo z práce rukou svých živnost míti budeš, blahoslavený budeš, a štastněť se povede.

\VS{3}Manželka tvá jako vinný kmen plodný po bocích domu tvého, dítky tvé jako mladistvé olivoví vůkol stolu tvého.

\VS{4}Aj, takovéť bude míti požehnání muž bojící se Hospodina.

\VS{5}Požehnání tobě uděliž Hospodin z Siona, a ty spatřuj dobré věci Jeruzaléma po všecky dny života svého;

\VS{6}A viz syny synů svých, a pokoj nad Izraelem.




\par }\PsalmChap{129}{\PP \VerseOne{1}Píseň stupňů. Veliceť jsou mne ssužovali hned od mladosti mé, rciž nyní Izraeli,

\VS{2}Veliceť jsou mne ssužovali hned od mladosti mé, a však mne nepřemohli.

\VS{3}Po hřbetě mém orali oráči, a dlouhé proháněli brázdy své.

\VS{4}Ale Hospodin jsa spravedlivý, zpřetínal prostranky bezbožných.

\VS{5}Zahanbeni a zpět obráceni budou všickni, kteříž nenávidí Siona.

\VS{6}Budou jako tráva na střechách, kteráž prvé než odrostá, usychá.

\VS{7}Z níž nemůže hrsti své naplniti žnec, ani náručí svého ten, kterýž váže snopy.

\VS{8}Aniž řeknou tudy jdoucí: Požehnání Hospodinovo budiž s vámi, aneb: Dobrořečíme vám ve jménu Hospodinovu.




\par }\PsalmChap{130}{\PP \VerseOne{1}Píseň stupňů. Z hlubokosti volám k tobě, Hospodine.

\VS{2}Pane, vyslyš hlas můj, nakloň uší svých k hlasu pokorných proseb mých.

\VS{3}Budeš-li nepravosti šetřiti, Hospodine Pane, kdo ostojí?

\VS{4}Ale u tebe jest odpuštění, tak aby uctivost k tobě zachována byla.

\VS{5}Očekávám na Hospodina, očekává duše má, a ještě očekává na slovo jeho.

\VS{6}Duše má čeká Pána, víc než ponocní svitání, kteříž ponocují až do jitra.

\VS{7}Očekávejž, Izraeli, na Hospodina; nebo u Hospodina jest milosrdenství, a hojné u něho vykoupení.

\VS{8}Onť zajisté vykoupí Izraele ze všech nepravostí jeho.




\par }\PsalmChap{131}{\PP \VerseOne{1}Píseň stupňů, Davidova. Hospodine, nepozdvihlotě se srdce mé, ani se povýšily oči mé, aniž jsem se vydal v věci veliké, aneb vyšší nad to, než mi náleží.

\VS{2}Zdali jsem nepoložil a neupokojil duše své, jako dítě ostavené od matky své? Ostavenému podobná byla ve mně duše má.

\VS{3}Doufej, ó Izraeli, v Hospodina, od tohoto času až na věky.




\par }\PsalmChap{132}{\PP \VerseOne{1}Píseň stupňů. Pamětliv buď, Hospodine, na Davida i na všecka trápení jeho,

\VS{2}Jak se přísahou zavázal Hospodinu, a slib učinil Nejmocnějšímu Jákobovu, řka:

\VS{3}Jistě že nevejdu do stánku domu svého, a nevstoupím na postel ložce svého,

\VS{4}Aniž dám očím svým usnouti, ani víčkám svým zdřímati,

\VS{5}Dokudž nenajdu místa Hospodinu, k příbytkům Nejmocnějšímu Jákobovu.

\VS{6}Aj, uslyšavše o ní, že byla v kraji Efratském, našli jsme ji na polích Jaharských.

\VS{7}Vejdemeť již do příbytků jeho, a skláněti se budeme u podnoží noh jeho.

\VS{8}Povstaniž, Hospodine, a vejdi do odpočinutí svého, ty i truhla velikomocnosti tvé.

\VS{9}Kněží tvoji ať se zobláčejí v spravedlnost, a svatí tvoji ať vesele prozpěvují.

\VS{10}Pro Davida služebníka svého neodvracejž tváři pomazaného svého.

\VS{11}Učinilť jest Hospodin pravdomluvnou přísahu Davidovi, aniž se od ní uchýlí, řka: Z plodu života tvého posadím na trůn tvůj.

\VS{12}Budou-li ostříhati synové tvoji smlouvy mé a svědectví mých, kterýmž je vyučovati budu, také i synové jejich až na věky seděti budou na stolici tvé.

\VS{13}Neboť jest vyvolil Hospodin Sion, oblíbil jej sobě za svůj příbytek, řka:

\VS{14}Toť bude obydlí mé až na věky, tuť přebývati budu, nebo jsem sobě to oblíbil.

\VS{15}Potravu jeho hojným požehnáním rozmnožím, chudé jeho chlebem nasytím,

\VS{16}A kněží jeho v spasení zobláčím, a svatí jeho vesele prozpěvovati budou.

\VS{17}Tuť způsobím, aby zkvetl roh Davidův; připravím svíci pomazanému svému.

\VS{18}Nepřátely jeho v hanbu zobláčím, nad ním pak kvésti bude koruna jeho.




\par }\PsalmChap{133}{\PP \VerseOne{1}Píseň stupňů, Davidova. Aj, jak dobré a jak utěšené, když bratří v jednomyslnosti přebývají!

\VS{2}Jako mast výborná na hlavě, sstupující na bradu, bradu Aronovu, tekoucí až i na podolek roucha jeho.

\VS{3}A jako rosa Hermon, kteráž sstupuje na hory Sionské. Nebo tu udílí Hospodin požehnání i života až na věky.




\par }\PsalmChap{134}{\PP \VerseOne{1}Píseň stupňů. Ej nuž dobrořečte Hospodinu všickni služebníci Hospodinovi, kteříž stáváte v domě Hospodinově každé noci.

\VS{2}Pozdvihujte rukou svých k svatyni, a dobrořečte Hospodinu, říkajíce:

\VS{3}Požehnejž tobě Hospodin z Siona, kterýž učinil nebe i zemi.




\par }\PsalmChap{135}{\PP \VerseOne{1}Halelujah. Chvalte jméno Hospodinovo, chvalte služebníci Hospodinovi,

\VS{2}Kteříž stáváte v domě Hospodinově, v síňcích domu Boha našeho.

\VS{3}Chvalte Hospodina, nebo jest dobrý Hospodin; žalmy zpívejte jménu jeho, nebo rozkošné jest.

\VS{4}Jákoba zajisté sobě vyvolil Hospodin, a Izraele za svůj lid zvláštní.

\VS{5}Jáť jsem jistě seznal, že veliký jest Hospodin, a Pán náš nade všecky bohy.

\VS{6}Cožkoli chce Hospodin, to činí na nebi i na zemi, v moři i ve všech propastech.

\VS{7}Kterýž způsobuje to, že páry vystupují od krajů země; blýskání s deštěm přivodí, a vyvodí vítr z pokladů svých.

\VS{8}Kterýž zbil prvorozené v Egyptě, od člověka až do hovada.

\VS{9}Poslal znamení a zázraky u prostřed tebe, Egypte, na Faraona i na všecky služebníky jeho.

\VS{10}Kterýž pobil národy mnohé, a zbil krále mocné,

\VS{11}Seona krále Amorejského, a Oga krále Bázan, i všecka království Kananejská.

\VS{12}A dal zemi jejich v dědictví, v dědictví Izraelovi lidu svému.

\VS{13}Hospodine, jméno tvé na věky, Hospodine, památka tvá od národu až do pronárodu.

\VS{14}Souditi zajisté bude Hospodin lid svůj, a služebníkům svým bude milostiv.

\VS{15}Ale modly pohanské stříbro a zlato, dílo rukou lidských,

\VS{16}Ústa mají a nemluví, oči mají a nevidí.

\VS{17}Uši mají a neslyší, nýbrž ani ducha není v ústech jejich.

\VS{18}Buďtež jim podobní, kteříž je dělají, a kdožkoli naději svou v nich skládají.

\VS{19}Dome Izraelský, dobrořečte Hospodinu; dome Aronův, dobrořečte Hospodinu.

\VS{20}Dome Léví, dobrořečte Hospodinu; kteříž se bojíte Hospodina, dobrořečte Hospodinu.

\VS{21}Požehnaný Hospodin z Siona, kterýž přebývá v Jeruzalémě. Halelujah.




\par }\PsalmChap{136}{\PP \VerseOne{1}Oslavujte Hospodina, nebo jest dobrý, nebo věčné jest milosrdenství jeho.

\VS{2}Oslavujte Boha bohů, nebo jest věčné milosrdenství jeho.

\VS{3}Oslavujte Pána pánů, nebo jest věčné milosrdenství jeho.

\VS{4}Toho, kterýž sám činí divy veliké, nebo jest věčné milosrdenství jeho.

\VS{5}Kterýž učinil nebesa moudře, nebo jest věčné milosrdenství jeho.

\VS{6}Kterýž roztáhl zemi na vodách, nebo jest věčné milosrdenství jeho.

\VS{7}Kterýž učinil světla veliká, nebo jest věčné milosrdenství jeho.

\VS{8}Slunce, aby panovalo ve dne, nebo jest věčné milosrdenství jeho.

\VS{9}Měsíc a hvězdy, aby panovaly v noci, nebo jest věčné milosrdenství jeho.

\VS{10}Kterýž ranil Egyptské v prvorozených jejich, nebo jest věčné milosrdenství jeho.

\VS{11}A vyvedl Izraele z prostředku jejich, nebo jest věčné milosrdenství jeho.

\VS{12}V ruce silné a v rameni vztaženém, nebo jest věčné milosrdenství jeho.

\VS{13}Kterýž rozdělil moře Rudé na díly, nebo jest věčné milosrdenství jeho.

\VS{14}A převedl Izraele prostředkem jeho, nebo jest věčné milosrdenství jeho.

\VS{15}A uvrhl Faraona s vojskem jeho do moře Rudého, nebo jest věčné milosrdenství jeho.

\VS{16}Kterýž vedl lid svůj přes poušť, nebo jest věčné milosrdenství jeho.

\VS{17}Kterýž pobil krále veliké, nebo jest věčné milosrdenství jeho.

\VS{18}A zbil krále znamenité, nebo jest věčné milosrdenství jeho.

\VS{19}Seona krále Amorejského, nebo jest věčné milosrdenství jeho.

\VS{20}Též Oga krále Bázan, nebo jest věčné milosrdenství jeho.

\VS{21}A dal zemi jejich v dědictví, nebo jest věčné milosrdenství jeho.

\VS{22}V dědictví Izraelovi, služebníku svému, nebo jest věčné milosrdenství jeho.

\VS{23}Kterýž v snížení našem pamatuje na nás, nebo jest věčné milosrdenství jeho.

\VS{24}A vytrhl nás z nepřátel našich, nebo jest věčné milosrdenství jeho.

\VS{25}Kterýž dává pokrm všelikému tělu, nebo jest věčné milosrdenství jeho.

\VS{26}Oslavujte Boha silného nebes, neboť jest věčné milosrdenství jeho.




\par }\PsalmChap{137}{\PP \VerseOne{1}Při řekách Babylonských tam jsme sedávali, a plakávali, rozpomínajíce se na Sion.

\VS{2}Na vrbí v té zemi zavěšovali jsme citary své.

\VS{3}A když se tam dotazovali nás ti, kteříž nás zajali, na slova písničky, (ješto jsme zavěsili byli veselí), říkajíce: Zpívejte nám některou píseň Sionskou:

\VS{4}Kterakž bychom měli zpívati píseň Hospodinovu v zemi cizozemců?

\VS{5}Jestliže se zapomenu na tebe, ó Jeruzaléme, zapomeniž i pravice má.

\VS{6}Přilniž i jazyk můj k dásním mým, nebudu-li se rozpomínati na tebe, jestliže v samém Jeruzalémě nebudu míti svého největšího potěšení.

\VS{7}Rozpomeň se, Hospodine, na Idumejské, a na den Jeruzaléma, kteříž pravili: Rozbořte, rozbořte až do základů v něm.

\VS{8}Ó dcero Babylonská, zkažena býti máš. Blahoslavený ten, kdož odplatí tobě za to, což jsi nám zlého učinila.

\VS{9}Blahoslavený, kdož pochytí dítky tvé a o skálu je rozrážeti bude.




\par }\PsalmChap{138}{\PP \VerseOne{1}Davidův. Oslavovati tě budu, Pane, celým srdcem svým, a před mocnými žalmy tobě zpívati.

\VS{2}Skláněti se budu k chrámu svatému tvému, a oslavovati jméno tvé pro milosrdenství tvé a pro pravdu tvou; nebo jsi zvelebil nade všecko jméno své a slovo své.

\VS{3}Kteréhokoli dne vzýval jsem tě, vyslyšels mne, a obdařils silou duši mou.

\VS{4}Oslavovati tě budou, Hospodine, i všickni králové země, když uslyší řeč úst tvých.

\VS{5}A zpívati budou o cestách Hospodinových, a že veliká jest sláva Hospodinova,

\VS{6}A ač vyvýšený jest Hospodin, však že na poníženého patří, a vysokomyslného zdaleka zná.

\VS{7}Bych pak chodil u prostřed ssoužení, obživíš mne; proti vzteklosti nepřátel mých vztáhneš ruku svou, a tak vysvobodí mne pravice tvá.

\VS{8}Hospodin dokoná za mne; nebo milosrdenství tvé, Hospodine, na věky, aniž díla rukou svých kdy opustíš.




\par }\PsalmChap{139}{\PP \VerseOne{1}Přednímu zpěváku, žalm Davidův. Hospodine, ty jsi mne zkusil a seznal.

\VS{2}Ty znáš sednutí mé i povstání mé, rozumíš myšlení mému zdaleka.

\VS{3}Chození mé i ležení mé ty obsahuješ, a všech mých cest svědom jsi.

\VS{4}Než ještě mám na jazyku slovo, aj, Hospodine, ty to všecko víš.

\VS{5}Z zadu i z předu obklíčils mne, a vzložils na mne ruku svou.

\VS{6}Divnější jest umění tvé nad můj vtip; vysoké jest, nemohu k němu.

\VS{7}Kamž bych zašel od ducha tvého? Aneb kam bych před tváří tvou utekl?

\VS{8}Jestliže bych vstoupil na nebe, tam jsi ty; pakli bych sobě ustlal v hrobě, aj, přítomen jsi.

\VS{9}Vzal-li bych křídla záře jitřní, abych bydlil při nejdalším moři:

\VS{10}I tamť by mne ruka tvá provedla, a pravice tvá by mne popadla.

\VS{11}Dím-li pak: Aspoň tmy, jako v soumrak, přikryjí mne, ale i noc jest světlem vůkol mne.

\VS{12}Aniž ty tmy před tebou ukryti mohou, anobrž noc jako den tobě svítí, rovně tma jako světlo.

\VS{13}Ty zajisté v moci máš ledví má, přioděl jsi mne v životě matky mé.

\VS{14}Oslavuji tě, proto že se hrozným a divným skutkům tvým divím, a duše má zná je výborně.

\VS{15}Neníť ukryta žádná kost má před tebou, jakž jsem učiněn v skrytě, a řemeslně složen, v nejhlubších místech země.

\VS{16}Trupel můj viděly oči tvé, v knihu tvou všickni oudové jeho zapsáni jsou, i dnové, v nichž formováni byli, když ještě žádného z nich nebylo.

\VS{17}Protož u mne ó jak drahá jsou myšlení tvá, Bože silný, a jak jest jich nesčíslná summa!

\VS{18}Chtěl-li bych je sčísti, více jest jich než písku; procítím-li, a já jsem vždy s tebou.

\VS{19}Zabil-li bys, ó Bože, bezbožníka, tehdážť by muži vražedlní odstoupili ode mne,

\VS{20}Kteříž mluví proti tobě nešlechetně; marně vyvyšují nepřátely tvé.

\VS{21}Zdaliž těch, kteříž tě v nenávisti mají, ó Hospodine, v nenávisti nemám? A ti, kteříž proti tobě povstávají, zdaž mne nemrzejí?

\VS{22}Úhlavní nenávistí jich nenávidím, a mám je za nepřátely.

\VS{23}Vyzpytuj mne, Bože silný, a poznej srdce mé; zkus mne, a poznej myšlení má.

\VS{24}A popatř, chodím-liť já cestou odpornou tobě, a veď mne cestou věčnou.




\par }\PsalmChap{140}{\PP \VerseOne{1}Přednímu z kantorů, žalm Davidův.

\VS{2}Vysvoboď mne, Hospodine, od člověka zlého, a od muže ukrutného ostříhej mne,

\VS{3}Kteříž myslí zlé věci v srdci, a na každý den sbírají se k válce.

\VS{4}Naostřují jazyk svůj jako had, jed lítého hada jest ve rtech jejich. Sélah.

\VS{5}Ostříhej mne, Hospodine, od rukou bezbožníka, od muže ukrutného zachovej mne, kteříž myslí podraziti nohy mé.

\VS{6}Polékli pyšní na mne osídlo a provazy, roztáhli teneta u cesty, a léčky své mi položili. Sélah.

\VS{7}Řekl jsem Hospodinu: Bůh silný můj jsi, pozoruj, Hospodine, hlasu pokorných modliteb mých.

\VS{8}Hospodine Pane, sílo spasení mého, kterýž přikrýváš hlavu mou v čas boje,

\VS{9}Nedávej, Hospodine, bezbožnému, čehož žádostiv jest, ani předsevzetí zlého vykonati jemu dopouštěj, aby se nepovýšil. Sélah.

\VS{10}Vůdce těch, jenž obkličují mne, nepravost rtů jejich ať přikryje.

\VS{11}Padej na ně uhlé řeřavé, a na oheň uvrz je, do jam hlubokých, aby nemohli povstati.

\VS{12}Èlověk utrhač nebude upevněn na zemi, a muž ukrutný, zlostí polapen jsa, padne.

\VS{13}Vím, žeť se Hospodin zasadí o při chudého, a pomstí nuzných.

\VS{14}A tak spravedliví slaviti budou jméno tvé, a upřímí přebývati před oblíčejem tvým.




\par }\PsalmChap{141}{\PP \VerseOne{1}Žalm Davidův. Hospodine, k toběť volám, pospěš ke mně; pozoruj hlasu mého, když tebe vzývám.

\VS{2}Budiž příjemná modlitba má, jako kadění před oblíčejem tvým, pozdvižení rukou mých, jako obět večerní.

\VS{3}Polož, Hospodine, stráž ústům mým, ostříhej dveří rtů mých.

\VS{4}Nedopouštěj srdci mému uchýliti se ke zlé věci, k činění skutků bezbožných, s muži činícími nepravost, a abych nebyl přelouzen líbostmi jejich.

\VS{5}Nechť mne bije spravedlivý, přijmu to za dobrodiní, a nechť tresce mne, bude mi to olej nejčistší, kterýž neprorazí hlavy mé, ale ještěť modlitba má platná bude proti zlosti jejich.

\VS{6}Smetáni jsou do míst skalnatých soudcové jejich, aby slyšeli slova má, nebo jsou libá.

\VS{7}Jako když někdo roubá a štípá dříví na zemi, tak se rozletují kosti naše až k ústům hrobovým.

\VS{8}Ale k toběť, Hospodine Pane, oči mé; v tebe doufám, nevylévej duše mé.

\VS{9}Zachovej mne od osídla, kteréž mi roztáhli, a od sítek činících nepravost.

\VS{10}Nechť padnou hromadně do sítek svých bezbožní, a já zatím přejdu.




\par }\PsalmChap{142}{\PP \VerseOne{1}Vyučující Davidův, když byl v jeskyni, modlitba jeho.

\VS{2}Hlasem svým k Hospodinu volám, hlasem svým Hospodinu pokorně se modlím.

\VS{3}Vylévám před oblíčejem jeho žádost svou, a ssoužení své před ním oznamuji.

\VS{4}Když se úzkostmi svírá ve mně duch můj, ty znáš stezku mou; na cestě, po kteréžkoli chodím, osídlo mi ukryli.

\VS{5}Ohlédám-li se na pravo, a patřím, není, kdo by mne znáti chtěl; zhynulo útočiště mé, není, kdo by se ujal o život můj.

\VS{6}K tobě volám, Hospodine, říkaje: Ty jsi doufání mé a díl můj v zemi živých.

\VS{7}Pozorujž volání mého, neboť jsem zemdlen přenáramně; vysvoboď mne od těch, jenž stihají mne, nebo jsou silnější nežli já.

\VS{8}Vyveď z žaláře duši mou, abych oslavoval jméno tvé; obstoupí mne spravedliví, když mi dobrodiní učiníš.




\par }\PsalmChap{143}{\PP \VerseOne{1}Žalm Davidův. Hospodine, slyš modlitbu mou, pozoruj pokorné prosby mé; pro pravdu svou vyslyš mne, i pro spravedlnost svou.

\VS{2}A nevcházej v soud s služebníkem svým, neboť by nebyl spravedliv před tebou nižádný živý.

\VS{3}Nebo stihá nepřítel duši mou, potírá až k zemi život můj; na to mne přivodí, abych bydlil v mrákotě, jako ti, kteříž již dávno zemřeli,

\VS{4}Tak že se svírá úzkostmi duch můj ve mně, u vnitřnosti mé hyne srdce mé.

\VS{5}Rozpomínaje se na dny předešlé, a rozvažuje všecky skutky tvé, a dílo rukou tvých rozjímaje,

\VS{6}Vztahuji ruce své k tobě, duše má jako země vyprahlá žádá tebe. Sélah.

\VS{7}Pospěšiž a vyslyš mne, Hospodine, hyne duch můj; neukrývejž tváři své přede mnou, neboť jsem podobný těm, kteříž sstupují do hrobu.

\VS{8}Učiň to, ať v jitře slyším milosrdenství tvé, neboť v tobě naději mám; oznam mi cestu, po kteréž bych choditi měl, neboť k tobě pozdvihuji duše své.

\VS{9}Vytrhni mne z nepřátel mých, Hospodine, u tebeť se skrývám.

\VS{10}Nauč mne činiti vůle tvé, nebo ty jsi Bůh můj; duch tvůj dobrý vediž mne jako po rovné zemi.

\VS{11}Pro jméno své, Hospodine, obživ mne, pro spravedlnost svou vyveď z úzkosti duši mou.

\VS{12}A pro milosrdenství své vypleň nepřátely mé, a vyhlaď všecky, kteříž trápí duši mou; nebo já jsem služebník tvůj.




\par }\PsalmChap{144}{\PP \VerseOne{1}Davidův. Požehnaný Hospodin skála má, kterýž učí ruce mé boji, a prsty mé bitvě.

\VS{2}Milosrdenství mé a hrad můj, útočiště mé, vysvoboditel můj, a štít můj, protož v něhoť já doufám; onť mi podmaňuje lidi.

\VS{3}Hospodine, co jest člověk, že se znáš k němu, a syn člověka, že ho sobě tak vážíš?

\VS{4}Èlověk marnosti podobný jest, dnové jeho jako stín pomíjející.

\VS{5}Hospodine, nakloň svých nebes a sstup, dotkni se hor, a kouřiti se budou.

\VS{6}Sešli hromobití a rozptyl je, vypusť střely své a poraz je.

\VS{7}Vztáhni ruku svou s výsosti, vysvoboď mne, a vytrhni mne z vod mnohých, z ruky cizozemců.

\VS{8}Jejichž ústa mluví marnost, a pravice jejich jest pravice lživá.

\VS{9}Bože, píseň novou zpívati budu tobě na loutně, a na desíti strunách žalmy tobě prozpěvovati,

\VS{10}Dávajícímu vítězství králům, a vysvobozujícímu Davida, služebníka svého od meče vražedlného.

\VS{11}Vysvoboď mne, a vytrhni mne z ruky cizozemců, jejichž ústa mluví marnost, a pravice jejich pravice lživá.

\VS{12}Aby synové naši byli jako štípkové zdárně rostoucí v mladosti své, a dcery naše jako úhelní kamenové, tesaní ku podobenství chrámu.

\VS{13}Špižírny naše plné ať vydávají všelijaké potravy; dobytek náš ať rodí na tisíce, a na deset tisíců v stájích našich.

\VS{14}Volové naši ať jsou vytylí; ať není vpádu ani zajetí, ani naříkání na ulicích našich.

\VS{15}Blahoslavený lid, jemuž se tak děje, blahoslavený ten lid, jehož Hospodin Bohem jest.




\par }\PsalmChap{145}{\PP \VerseOne{1}Chvalitebná píseň Davidova. Vyvyšovati tě budu, Bože můj králi, a dobrořečiti jménu tvému na věky věků.

\VS{2}Na každý den dobrořečiti budu tobě, a chváliti jméno tvé na věky věků.

\VS{3}Hospodin veliký jest, a vší chvály hodný, a velikost jeho nemůž vystižena býti.

\VS{4}Rodina rodině vychvalovati bude skutky tvé, a předivnou moc tvou zvěstovati.

\VS{5}O slávě a kráse velebnosti tvé, i o věcech tvých předivných mluviti budu.

\VS{6}A moc přehrozných skutků tvých rozhlašovati budou; i já důstojnost tvou budu vypravovati.

\VS{7}Pamět mnohé dobroty tvé hlásati budou, a o spravedlnosti tvé zpívati, řkouce:

\VS{8}Milostivý a lítostivý jest Hospodin, dlouhoshovívající a velikého milosrdenství.

\VS{9}Dobrotivý Hospodin všechněm, a slitování jeho nade všecky skutky jeho.

\VS{10}Oslavujtež tebe, Hospodine, všickni skutkové tvoji, a svatí tvoji tobě dobrořečte.

\VS{11}Slávu království tvého ať vypravují, a o síle tvé mluví,

\VS{12}Aby v známost uvedli synům lidským moci jeho, a slávu i ozdobu království jeho.

\VS{13}Království tvé jest království všech věků, a panování tvé nad jedním každým pokolením.

\VS{14}Zdržujeť Hospodin všecky padající, a pozdvihuje všechněch sklíčených.

\VS{15}Oči všechněch v tebe doufají, a ty dáváš jim pokrm jejich v čas příhodný.

\VS{16}Otvíráš ruku svou, a nasycuješ každý živočich podlé dobře líbezné vůle své.

\VS{17}Spravedlivý jest Hospodin ve všech cestách svých, a milosrdný ve všech skutcích svých.

\VS{18}Blízký jest Hospodin všechněm, kteříž ho vzývají, všechněm, kteříž ho vzývají v pravdě.

\VS{19}Vůli těch, kteříž se ho bojí, činí, a křik jejich slyší, a spomáhá jim.

\VS{20}Ostříhá Hospodin všech, kdož jej milují, ale všecky bezbožné zatratí.

\VS{21}Chválu Hospodinovu vypravovati budou ústa má, a dobrořečiti bude všeliké tělo jménu svatému jeho od věků až na věky.




\par }\PsalmChap{146}{\PP \VerseOne{1}Halelujah. Chval, duše má, Hospodina.

\VS{2}Chváliti budu Hospodina, dokud jsem živ, žalmy zpívati Bohu svému, dokud mne stává.

\VS{3}Nedoufejtež v knížatech, v synech lidských, v nichž není vysvobození.

\VS{4}Vychází duch jejich, navracují se do země své, v tentýž den mizejí myšlení jejich.

\VS{5}Blahoslavený ten, jehož spomocník jest Bůh silný Jákobův, jehož naděje jest v Hospodinu Bohu jeho,

\VS{6}Kterýž učinil nebe, zemi, moře, i vše, což v nich jest, kterýž ostříhá pravdy až na věky,

\VS{7}Kterýž činí soud utištěným, dává chléb lačným. Hospodin vysvobozuje vězně.

\VS{8}Hospodin otvírá oči slepých, Hospodin pozdvihuje snížených, Hospodin miluje spravedlivé.

\VS{9}Hospodin ostříhá příchozích, sirotku a vdově pomáhá, ale cestu bezbožných podvrací.

\VS{10}Kralovati bude Hospodin na věky, Bůh tvůj, ó Sione, od národu až do pronárodu. Halelujah.




\par }\PsalmChap{147}{\PP \VerseOne{1}Chvalte Hospodina, nebo dobré jest zpívati žalmy Bohu našemu, nebo rozkošné jest, a ozdobná jest chvála.

\VS{2}Stavitel Jeruzaléma Hospodin, rozptýlený lid Izraelský shromažďuje,

\VS{3}Kterýž uzdravuje skroušené srdcem, a uvazuje bolesti jejich,

\VS{4}Kterýž sčítá počet hvězd, a každé z nich ze jména povolává.

\VS{5}Velikýť jest Pán náš, a nesmírný v síle; rozumnosti jeho není počtu.

\VS{6}Pozdvihuje pokorných Hospodin, ale bezbožné snižuje až k zemi.

\VS{7}Zpívejte Hospodinu s díkčiněním, zpívejte žalmy Bohu našemu na citaře,

\VS{8}Kterýž zastírá nebesa hustými oblaky, nastrojuje zemi déšť, a vyvodí trávu na horách.

\VS{9}Kterýž dává hovadům potravu jejich, i mladým krkavcům, kteříž volají k němu.

\VS{10}Nemáť v síle koně zalíbení, aniž se kochá v lejtkách muže udatného.

\VS{11}Líbost má Hospodin v těch, kteříž se ho bojí, a kteříž doufají v milosrdenství jeho.

\VS{12}Chval, Jeruzaléme, Hospodina, chval Boha svého, Sione.

\VS{13}Nebo on utvrzuje závory bran tvých, požehnání udílí synům tvým u prostřed tebe.

\VS{14}On působí v končinách tvých pokoj, a bělí pšeničnou nasycuje tě.

\VS{15}On když vysílá na zemi rozkaz svůj, velmi rychle k vykonání běží slovo jeho.

\VS{16}Onť dává sníh jako vlnu, jíním jako popelem posýpá.

\VS{17}Hází ledem svým jako skyvami; před zimou jeho kdo ostojí?

\VS{18}Vysílaje slovo své, rozpouští je; hned jakž povane větrem svým, anť tekou vody.

\VS{19}Zvěstuje slovo své Jákobovi, ustanovení svá a soudy své Izraelovi.

\VS{20}Neučinilť tak žádnému národu, a protož soudů jeho nepoznali. Halelujah.




\par }\PsalmChap{148}{\PP \VerseOne{1}Halelujah. Chvalte hospodina stvoření nebeská, chvaltež ho na výsostech.

\VS{2}Chvalte jej všickni andělé jeho, chvalte jej všickni zástupové jeho.

\VS{3}Chvalte jej slunce i měsíc, chvalte jej všecky jasné hvězdy.

\VS{4}Chvalte jej nebesa nebes, i vody, kteréž jsou nad nebem tímto.

\VS{5}Chvalte jméno Hospodinovo všecky věci, kteréž, jakž on řekl, pojednou stvořeny jsou.

\VS{6}A utvrdil je na věčné věky, uložil cíle, z nichž by nevykračovaly.

\VS{7}Chvalte Hospodina tvorové zemští, velrybové a všecky propasti,

\VS{8}Oheň a krupobití, sníh i pára, vítr bouřlivý, vykonávající rozkaz jeho,

\VS{9}I hory a všickni pahrbkové, stromoví ovoce nesoucí, i všickni cedrové,

\VS{10}Zvěř divoká i všeliká hovada, zeměplazové i ptactvo létavé,

\VS{11}Králové zemští i všickni národové, knížata i všickni soudcové země,

\VS{12}Mládenci, též i panny, starci s dítkami,

\VS{13}Chvalte jméno Hospodinovo; nebo vyvýšeno jest jméno jeho samého, a sláva jeho nade všecku zemi i nebe.

\VS{14}A vyzdvihl roh lidu svého, chválu všech svatých jeho, synů Izraelských, lidu s ním spojeného. Halelujah.




\par }\PsalmChap{149}{\PP \VerseOne{1}Halelujah. Zpívejte Hospodinu píseň novou, chválu jeho v shromáždění svatých.

\VS{2}Vesel se Izrael v tom, kterýž ho učinil, synové Sionští plésejte v králi svém.

\VS{3}Chvalte jméno jeho na píšťalu, na buben a na citaru prozpěvujte jemu.

\VS{4}Nebo zalíbilo se Hospodinu v lidu jeho; onť ozdobuje pokorné spasením.

\VS{5}Plésati budou svatí v Boží slávě, a zpívati v pokojích svých.

\VS{6}Oslavování Boha silného bude ve rtech jejich, a meč na obě straně ostrý v rukou jejich,

\VS{7}K vykonávání pomsty nad pohany, a k strestání národů,

\VS{8}K svazování králů jejich řetězy, a šlechticů jejich pouty železnými,

\VS{9}K nakládání s nimi podlé práva zapsaného, k slávě všechněm svatým jeho. Halelujah.




\par }\PsalmChap{150}{\PP \VerseOne{1}Halelujah. Chvalte Boha silného pro svatost jeho, chvalte jej pro rozšíření síly jeho.

\VS{2}Chvalte jej ze všelijaké moci jeho, chvalte jej podlé veliké důstojnosti jeho.

\VS{3}Chvalte jej zvukem trouby, chvalte jej na loutnu a citaru.

\VS{4}Chvalte jej na buben a píšťalu, chvalte jej na husle a varhany.

\VS{5}Chvalte jej na cymbály hlasité, chvalte jej na cymbály zvučné.

\VS{6}Všeliký duch chval Hospodina. Halelujah.


\par }