\NormalFont\ShortTitle{Galatským}

{\MT Galatským



\par }\ChapOne{1}{\PP \VerseOne{1}Pavel apoštol, (ne od lidí, ani skrze člověka, ale skrze Jezukrista, a Boha Otce, kterýž jej vzkřísil z mrtvých,)

\VS{2}I ti, kteříž jsou se mnou, všickni bratří sborům Galatským:

\VS{3}Milost vám a pokoj od Boha Otce a Pána našeho Jezukrista,

\VS{4}Kterýž vydal sebe samého za hříchy naše, aby nás vytrhl z tohoto přítomného věku zlého, podle vůle Boha a Otce našeho,

\VS{5}Jemuž buď sláva na věky věků. Amen.

\VS{6}Divím se tomu, že tak rychle od toho, kterýž vás povolal v milost Kristovu, uchýlili jste se k jinému evangelium,

\VS{7}Kteréž není jiné, ale jsou někteří, ješto vás kormoutí a převrátiti chtějí evangelium Kristovo.

\VS{8}Ale bychom pak i my neb anděl s nebe kázal vám mimo to, což jsme vám kázali, prokletý buď.

\VS{9}Jakož jsme již pověděli, a ještě znovu pravím: Jestliže by vám kdo co jiného kázal mimo to, což jste přijali, prokletý buď.

\VS{10}Nebo lidské-liž věci, čili Boží předkládám? Zdaliž lidem se líbiti hledám? Kdybych se zajisté ještě lidem zaliboval, služebník Kristův bych nebyl.

\VS{11}Oznamujiť pak vám, bratří, že evangelium to, kteréž kázáno jest ode mne, není podle člověka.

\VS{12}Nebo aniž jsem já ho přijal od člověka, ani se naučil, ale skrze zjevení Ježíše Krista.

\VS{13}Slýchali jste zajisté o mém obcování někdejším v Židovstvu, kterak jsem se velice protivil církvi Boží a hubil jsem ji,

\VS{14}A že jsem prospíval v Židovstvu nad mnohé mně rovné v pokolení mém, byv velmi horlivý milovník otcovských ustanovení.

\VS{15}Ale když se zalíbilo Bohu, kterýž mne byl oddělil z života matky mé a povolal skrze milost svou,

\VS{16}Zjeviti Syna svého mně, abych jej kázal mezi pohany, hned jsem se neporadil s tělem a krví;

\VS{17}Aniž jsem se vrátil do Jeruzaléma k těm, jenž prve byli apoštolé nežli já, ale šel jsem do Arabie, přišel jsem pak zase do Damašku.

\VS{18}Potom po třech letech navrátil jsem se do Jeruzaléma, abych navštívil Petra, a pobyl jsem u něho patnácte dní.

\VS{19}Jiného pak z apoštolů žádného jsem neviděl než Jakuba, bratra Páně.

\VS{20}Cožť pak píši vám, aj, před Bohem osvědčuji, žeť neklamám.

\VS{21}Potom přišel jsem do krajin Syrských a Cilických.

\VS{22}A nebyl jsem známý osobou sborům Židovským, kteříž byli v Kristu,

\VS{23}Než toliko slýchali o mně: Že ten, kterýž se nám někdy protivil, již nyní káže víru, kterouž někdy hubil.

\VS{24}A slavili ve mně Boha.




\par }\Chap{2}{\PP \VerseOne{1}Potom po čtrnácti letech opět vstoupil jsem do Jeruzaléma s Barnabášem, pojav s sebou i Tita.

\VS{2}Vstoupil jsem pak podle zjevení, a vypravoval jsem jim evangelium, kteréž káži mezi pohany, a zvláště pak znamenitějším, abych snad nadarmo neběžel nyní i prve.

\VS{3}Ale ani Titus, kterýž se mnou byl, pohan byv, nebyl přinucen obřezati se,

\VS{4}Totiž pro podešlé falešné bratří, kteříž se byli vloudili k vyšpehování svobody naší, kterouž máme v Kristu Ježíši, aby nás v službu podrobili.

\VS{5}Kterýmžto ani na chvilku neustoupili jsme a nepoddali se, aby pravda evangelium zůstala u vás.

\VS{6}Od těch pak, kteříž se zdadí něco býti, nic mi není přidáno, ač jací jsou někdy byli, mně potom nic není, Bůhť osoby člověka nepřijímá; ti, pravím, kteříž se něco zdadí býti, nic mi nepřidali.

\VS{7}Nýbrž naodpor, když uzřeli, že jest mi svěřeno evangelium, abych je kázal neobřezaným, jako i Petrovi mezi Židy,

\VS{8}(Nebo ten, kterýž mocný byl skrze Petra z strany apoštolství mezi Židy, byl mocný i skrze mne mezi pohany,)

\VS{9}A poznavše milost mně danou, Jakub a Petr a Jan, kteříž se zdadí sloupové býti, podali svých pravic mně a Barnabášovi na tovaryšství, abychom my mezi pohany a oni mezi Židy kázali.

\VS{10}Toliko napomenuli, abychom na chudé pamatovali, což jsem se i činiti snažoval.

\VS{11}A když byl přišel Petr do Antiochie, zjevně jsem jemu odepřel; hoden zajisté byl trestání.

\VS{12}Nebo prve nežli jsou přišli někteří od Jakuba, jídal s pohany, a když přišli, ucházel a odděloval se od nich, boje se těch, kteříž byli z Židovstva.

\VS{13}A spolu s ním v tom pokrytství byli i jiní Židé, takže i Barnabáš uveden byl v jejich pokrytství.

\VS{14}Ale já uzřev, že nesprostně chodí v pravdě evangelium, řekl jsem Petrovi přede všemi: Poněvadž ty jsa Žid, pohansky živ jsi, a ne Židovsky, proč pohany k Židovskému způsobu vedeš?

\VS{15}My přirození Židé, a ne pohané hříšní,

\VS{16}Vědouce, že nebývá člověk ospravedlněn z skutků Zákona, ale skrze víru v Jezukrista, i my v Krista uvěřili jsme, abychom ospravedlněni byli z víry Kristovy, a ne z skutků Zákona, protože nebude ospravedlněn z skutků Zákona žádný člověk.

\VS{17}Jestliže pak hledajíce ospravedlněni býti v Kristu, nalézáme se i my hříšníci, tedy jest Kristus služebník hřícha? Nikoli.

\VS{18}Nebo budu-li to, což jsem zbořil, opět zase vzdělávati, přestupníkem sebe činím.

\VS{19}Já zajisté skrze Zákon Zákonu umřel jsem, abych živ byl Bohu.

\VS{20}S Kristem ukřižován jsem. Živť jsem pak již ne já, ale živ jest ve mně Kristus. Že pak nyní živ jsem v těle, u víře Syna Božího živ jsem, kterýžto zamiloval mne a vydal sebe samého za mne.

\VS{21}Nepohrdámť tou milostí Boží. Nebo jestližeť jest z Zákona spravedlnost, tedyť jest Kristus nadarmo umřel.




\par }\Chap{3}{\PP \VerseOne{1}Ó nemoudří Galatští, kdož jest vás tak zmámil, abyste nebyli povolni pravdě, kterýmž před očima Ježíš Kristus prve byl vypsán a mezi vámi ukřižován?

\VS{2}Toto bych jen rád chtěl zvěděti od vás, z skutků-li Zákona Ducha svatého jste přijali, čili z slyšení víry?

\VS{3}Tak nemoudří jste? Počavše Duchem, již nyní tělem konáte?

\VS{4}Tak mnoho trpěli jste nadarmo? A ještě nadarmo-li.

\VS{5}Ten tedy, kterýž vám dává Ducha svatého a činí divy mezi vámi, z skutků-li Zákona to činí, čili z slyšení víry?

\VS{6}Jako Abraham uvěřil Bohu, a počteno jemu to k spravedlnosti.

\VS{7}A tak vidíte, že ti, kteříž jsou z víry, ti jsou synové Abrahamovi.

\VS{8}Předzvěděvši pak Písmo, že z víry ospravedlňuje pohany Bůh, předpovědělo Abrahamovi: Že v tobě budou požehnáni všickni národové.

\VS{9}A tak ti, kteříž jsou z víry, docházejí požehnání s věrným Abrahamem.

\VS{10}Kteříž pak koli z skutků Zákona jsou, pod zlořečenstvím jsou. Nebo psáno jest: Zlořečený každý, kdož nezůstává ve všem, což jest psáno v knihách Zákona, aby to plnil.

\VS{11}A že z Zákona nebývá žádný ospravedlněn před Bohem, zjevné jest, nebo spravedlivý z víry živ bude.

\VS{12}Zákon pak není z víry, ale ten člověk, kterýž by plnil ta přikázání, živ bude v nich.

\VS{13}Ale vykoupilť jest nás Kristus z zlořečenství Zákona, učiněn byv pro nás zlořečenstvím, (nebo psáno jest: Zlořečený každý, kdož visí na dřevě),

\VS{14}Aby na pohany požehnání Abrahamovo přišlo v Kristu Ježíši a abychom zaslíbení Ducha svatého přijali skrze víru.

\VS{15}Bratří, po lidsku pravím: Však utvrzené některého člověka smlouvy žádný neruší, aniž k ní kdo něco přidává.

\VS{16}Abrahamovi pak učiněna jsou zaslíbení, i semeni jeho. Nedí: A semenům, jako by o mnohých mluvil, ale jako o jednom: A semenu tvému, jenž jest Kristus.

\VS{17}Totoť pak pravím: Že smlouvy prve od Boha stvrzené, vztahující se k Kristu, Zákon, kterýž po čtyřech stech a po třidcíti letech začal se, nevyprazdňuje, tak aby slib Boží v nic obrátil.

\VS{18}Nebo jestližeť z Zákona pochází dědictví, tedy již ne z zaslíbení. Ale Abrahamovi skrze zaslíbení daroval jest Bůh dědictví.

\VS{19}Což pak Zákon? Pro přestupování ustanoven jest, dokudž by nepřišlo to símě, jemuž se stalo zaslíbení, způsobený skrze anděly v ruce prostředníka.

\VS{20}Ale prostředník není jednoho, Bůh pak jeden jest.

\VS{21}Tedy Zákon jest proti slibům Božím? Odstup to. Nebo kdyby byl Zákon dán, kterýž by mohl obživiti, jistě z Zákona byla by spravedlnost.

\VS{22}Ale zavřelo Písmo všecky pod hřích, aby zaslíbení z víry Jezukristovy dáno bylo věřícím.

\VS{23}Prve pak, nežli přišla víra, pod Zákonem byli jsme ostříháni, zavříni jsouce k té víře, kteráž potom měla zjevena býti.

\VS{24}A tak Zákon pěstounem naším byl k Kristu, abychom z víry ospravedlněni byli.

\VS{25}Ale když přišla víra, již nejsme pod pěstounem.

\VS{26}Všickni zajisté vy synové Boží jste v Kristu Ježíši skrze víru.

\VS{27}Nebo kteřížkoli v Krista pokřtěni jste, Krista jste oblékli.

\VS{28}Neníť ani Žid, ani Řek, ani slouha, ani svobodný, ani muž, ani žena. Nebo všickni vy jedno jste v Kristu Ježíši.

\VS{29}A když Kristovi jste, tedy símě Abrahamovo jste, a podle zaslíbení dědicové.




\par }\Chap{4}{\PP \VerseOne{1}Pravímť pak, že pokudž dědic maličký jest, nic není rozdílný od služebníka, jsa pánem všeho,

\VS{2}Ale pod ochráncemi a správcemi jest až do času uloženého od otce.

\VS{3}Tak i my, když jsme byli maličcí, pod živly světa byli jsme v službu podrobeni.

\VS{4}Ale když přišla plnost času, poslal Bůh Syna svého učiněného z ženy, učiněného pod Zákonem,

\VS{5}Aby ty, kteříž pod Zákonem byli, vykoupil, abychom právo synů přijali.

\VS{6}A že jste synové, protož poslal Bůh Ducha Syna svého v srdce vaše, volajícího: Abba, totiž Otče.

\VS{7}A tak již nejsi slouha, ale syn, a poněvadž syn, tedy i dědic Boží skrze Krista.

\VS{8}Ale tehdáž, neměvše známosti Boha, sloužili jste těm, kteříž z přirození nejsou bohové.

\VS{9}Nyní pak, znajíce Boha, nýbrž poznáni jsouce od Boha, kterakž se zpátkem zase obracíte k mdlým a bídným živlům, jimž opět znovu chcete sloužiti?

\VS{10}Dnů šetříte, a měsíců, a časů, i let.

\VS{11}Bojím se za vás, abych snad nadarmo nepracoval mezi vámi.

\VS{12}Buďte jako já, neb i já jsem jako vy, bratří, prosím vás. Nic jste mi neublížili.

\VS{13}Neb víte, že s mdlobou těla kázal jsem vám evangelium ponejprve.

\VS{14}A pokušení mé, přišlé na tělo mé, nebylo u vás málo váženo, aniž jste pohrdli, ale jako anděla Božího přijali jste mne, jako Krista Ježíše.

\VS{15}Jaké tehdy bylo blahoslavenství vaše? Svědectvíť vám zajisté dávám, že, kdyby to možné bylo, oči vaše vyloupíce, byli byste mi dali.

\VS{16}Což tedy učiněn jsem vaším nepřítelem, pravdu vám pravě?

\VS{17}Milujíť vás někteří nedobře, nýbrž odstrčiti vás chtějí, abyste vy je milovali.

\VS{18}Slušnéť jest pak horlivě milovati v dobrém vždycky, a ne jen toliko tehdáž, když jsem přítomen vám.

\VS{19}Synáčkové moji, (kteréž opět rodím, až by Kristus zformován byl v vás),

\VS{20}Chtěl bych pak přítomen vám býti nyní a proměniti hlas svůj; nebo v pochybnosti jsem o vás.

\VS{21}Povězte mi, kteříž pod Zákonem chcete býti, nepozorujete-liž Zákona?

\VS{22}Nebo psáno jest: Že Abraham měl dva syny, jednoho z služebnice, a druhého z svobodné.

\VS{23}Ale ten z služebnice podle těla se narodil, tento pak z svobodné podle zaslíbení.

\VS{24}Kteréžto věci u figuře se staly. Nebo toť jsou ti dva Zákonové, jeden s hory Sinai, k manství zplozující, a tenť jest jako Agar.

\VS{25}Agar zajisté jest hora Sinai v Arabii. Dobřeť se pak k ní trefuje nynější Jeruzalém, nebo v službu podroben jest s syny svými.

\VS{26}Ale ten svrchní Jeruzalém svobodný jest, kterýž jest matka všech nás.

\VS{27}Nebo psáno jest: Vesel se neplodná, kteráž nerodíš, vykřikni a zvolej, kteráž nepracuješ ku porodu; nebo ta opuštěná mnoho má synů, více nežli ta, kteráž má muže.

\VS{28}Myť jsme tedy, ó bratří, tak jako Izák, synové zaslíbení.

\VS{29}Ale jakož tehdáž ten podle těla zplozený protivil se tomu, kterýž byl zplozen podle Ducha, tak se děje i nyní.

\VS{30}Než co praví Písmo? Vyvrz služebnici i syna jejího; nebo nebudeť dědicem syn služebnice s synem svobodné.

\VS{31}A tak, bratří, nejsmeť synové služebnice, ale svobodné.




\par }\Chap{5}{\PP \VerseOne{1}Protož v svobodě, kterouž Kristus nás osvobodil, stůjte a nezapletejtež se zase v jho služebnosti.

\VS{2}Aj, já Pavel pravím vám, že budete-li se obřezovati, Kristus vám nic neprospěje.

\VS{3}A zase osvědčuji všelikému člověku, kterýž se obřezuje, že jest povinen všecken Zákon naplniti.

\VS{4}Odcizili jste se Krista, kteřížkoli v Zákoně ospravedlněni býti hledáte; vypadli jste z milosti.

\VS{5}My zajisté duchem z víry, naděje spravedlnosti očekáváme.

\VS{6}Nebo v Kristu Ježíši ani obřízka neprospívá, ani neobřízka, ale víra skrze lásku dělající.

\VS{7}Běželi jste dobře. Kdo jest vám překazil, abyste pravdy neposlouchali?

\VS{8}Neníť ta rada z toho, kterýž vás volá.

\VS{9}Maličko kvasu všecko těsto nakvašuje.

\VS{10}Jáť mám naději o vás v Pánu, že nic jiného smýšleti nebudete; ale ten, jenž kormoutí vás, trpěti bude soud, kdožť jest on koli.

\VS{11}Já pak, bratří, káži-li také obřízku, i pročež protivenství trpím? Tedy jest vyprázdněno pohoršení kříže.

\VS{12}Ó by raději odřezáni byli, kteříž vás nepokojí.

\VS{13}Nebo vy v svobodu povoláni jste, bratří, toliko abyste té svobody nepokládali sobě za zámysl povolování tělu, ale skrze lásku posluhujte sobě vespolek.

\VS{14}Nebo všecken Zákon v jednom slovu se zavírá, totiž v tom: Milovati budeš bližního svého jako sebe samého.

\VS{15}Pakli se vespolek koušete a žerete, hleďtež, abyste jedni od druhých zkaženi nebyli.

\VS{16}Ale pravímť: Duchem choďte, a žádosti těla nevykonáte.

\VS{17}Nebo tělo žádá proti Duchu, a Duch proti tělu. Ty pak věci jsou sobě vespolek odporné, tak abyste ne hned, což byste chtěli, to činili.

\VS{18}Jestliže pak Duchem vedeni býváte, nejste pod Zákonem.

\VS{19}Zjevníť jsou pak skutkové těla, jenž jsou: Cizoložstvo, smilstvo, nečistota, chlipnost,

\VS{20}Modloslužba, čarování, nepřátelství, svárové, nenávisti, hněvové, dráždění, různice, sekty,

\VS{21}Závisti, vraždy, opilství, hodování, a těm podobné věci. Kteréžto kdožkoli činí, toť vám předpovídám, jakož jsem i prve pravil, že království Božího dědicové nebudou.

\VS{22}Ovoce pak Ducha jestiť: Láska, radost, pokoj, tichost, dobrotivost, dobrota, věrnost, krotkost, středmost.

\VS{23}Proti takovýmť není Zákon.

\VS{24}Nebo kteříž jsou Kristovi, tiť jsou tělo své ukřižovali s vášněmi a s žádostmi.

\VS{25}Jsme-liť tedy Duchem živi, Duchem i choďme.

\VS{26}Nebývejme marné chvály žádostivi, jedni druhých popouzejíce a jedni druhým závidíce.




\par }\Chap{6}{\PP \VerseOne{1}Bratří, byl-li by zachvácen člověk v nějakém pádu, vy duchovní napravte takového v duchu tichosti, prohlédaje každý sám k sobě, abys snad i ty nebyl pokoušín.

\VS{2}Jedni druhých břemena neste a tak plňte zákon Kristův.

\VS{3}Nebo zdá-li se komu, že by něco byl, nic nejsa, takového vlastní mysl jeho svodí.

\VS{4}Ale díla svého zkus jeden každý, a takť sám v sobě chválu míti bude, a ne v jiném.

\VS{5}Neb jeden každý své břímě ponese.

\VS{6}Sdílejž se pak ten, kterýž naučení přijímá v slovu Páně, s tím, od kohož naučení béře, vším svým statkem.

\VS{7}Nemylte se, Bůhť nebude oklamán; nebo cožkoli rozsíval by člověk, toť bude i žíti.

\VS{8}A kdož rozsívá tělu svému, z těla žíti bude porušení; ale kdož rozsívá Duchu, z Duchať žíti bude život věčný.

\VS{9}Èiníce pak dobře, neoblevujme; nebo časem svým budeme žíti, neustávajíce.

\VS{10}A protož dokudž čas máme, čiňme dobře všechněm, a zvláště nejvíce pak domácím víry

\VS{11}Hle, jaký jsem vám list napsal svou rukou.

\VS{12}Ti, kteříž chtějí tvární býti podle těla, nutí vás, abyste se obřezovali, jediné aby protivenství pro kříž Kristův netrpěli.

\VS{13}Nebo ani sami ti, kteříž se obřezují, nezachovávají Zákona, ale chtí, abyste se obřezovali proto, aby se tělem vaším chlubili.

\VS{14}Ale ode mne odstup to, ať abych se v čem chlubil, jediné v kříži Pána našeho Jezukrista, skrze něhož jest mi svět ukřižován, a já světu.

\VS{15}Nebo v Kristu Ježíši ani obřízka nic neplatí, ani neobřízka, ale nové stvoření.

\VS{16}A kteříkoli tohoto pravidla následují, pokoj přijde na ně a milosrdenství, i na lid Boží Izraelský.

\VS{17}Dále pak žádný mi nečiň zaměstknání, já zajisté jízvy Pána Ježíše nosím na těle svém.

\VS{18}Milost Pána Ježíše Krista budiž s duchem vaším, bratří. Amen.


\par }